284 
(Anm. 2.) 
Grund, lidt længere skudt tilbage, 3) ved at Gruben for 3dje Tand er større, og 4) ved at det forreste af Tandens 
tre Afsnit er lidt større end det mellemste, ikke omvendt. 1) Reinhardt henviser selv til den Mulighed, at 
den delte Canalis infraorbitalis er en Tilfældighed ved dette ene Skelet; saaledes er det utvivlsomt; lignende 
Forhold ere ikke sjeldne hos andre Dyr; det findes ogsaa undertiden hos »Propalæohoplophorus« (Scott: Re- 
ports of the Princeton University Expeditions to Patagonia, 1896—1899, vol. V, part I, 1903, p. 123, 136). 
2) At 3dje Tand har en anden Stilling hos »G. dubius« end hos G. clavipes, kan ikke med Rette siges; det kan 
synes saa, naar det lille Kjæbe-Brudstykke af »G. dubius« ikke holdes i nøjagtig samme Stilling som Kjæben 
af G. clavipes; stilles Kjæberne nøjagtig ens, begge med Tandgruberne lodrette, er det ikke muligt at paapege 
nogen Forskjel i Grubernes Stilling i Forhold til Kindbuens Rod. 3) At Gruben for 3dje Tand er større hos 
»G. dubius« end hos G. clavipes fra Lagoa Santa, har sin Forklaring deri, at Kjæben af »G. dubrus« er af et stort, 
meget aldrende Dyr, hvis Kindben har været fuldstændig sammensmeltet med Overkjæbebenet, medens den 
paagjeldende G. clavipes fra Lagoa Santa er et lille, ganske ungt Dyr med løst Kindben. 4) Forskjellen 
i Formen af 3dje Tand er saa lille, og Forholdet i denne Henseende saa vexlende hos G. clavipes, at der ingen 
Vægt kan ligge herpaa. — Kort sagt, de nævnte Forskjelligheder mellem »G.? dubius« og G. clavipes kunne 
paa ingen Maade retfærdiggjøre Opstilling af en ny Art. — (Reinhardt's Grund til at henføre den paagjel- 
dende Art til »Glyptodon?«, ikke til Schistopleurum, var den, at han delte den dengang almindelige Tro, at disse 
to »Slægter« skjelnedes ved Haleskedens Form, og i Lapa do Bahu var der ikke fundet nogen af de Knuder, 
der mentes at være ejendommelige for Schistopleurum-Halen. Reinhardt nævner vel Gervais” Indsigelse 
mod den almindelige Opfattelse, men lægger ikke Vægt paa den. Tilfældigvis er der i Lapa do Bahu i det 
hele ikke fundet nogen Levning af Skjoldet af Glyptodon eller »Schistopleurum«.) — Der er i Lapa do Bahu 
fundet flere andre Glyptodon-Knogler end de to nævnte; de vare allerede af Lund, ligesom de to Kjæbestykker, 
erkjendte som tilhørende en anden Glyptodont end den, hvis Levninger ere de talrigste i Hulen, Hoplophorus 
euphractus Lund (fra første Færd); dem har Reinhardt ikke taget i Betragtning. I det hele har Rein- 
hardt kun taget Hensyn til nogle faa af de Glyptodon-Knogler, der ere fundne ved Lagoa Santa. 
Ameghino mener at have gjenfundet Lund?s Hoplophorus minor i Argentina, og han afbilder 
en Smaaplade af Skjoldet under Navnet Glyptodon minor (Contrib. Mam. Fos. Rep. Arg., 1889, p. 783—784, 
pl. 53, fig. 4). Hvad Lund har ment med Navnet H. minor, lader sig ikke oplyse (se p. 271). Hvad Ameghino 
afbilder, er utvivlsomt af Glyptodon clavipes. 
Ogsaa Glyptodon euphractus (Lund, Rhdt.) mener Ameghino at have fundet i Argentina, og han 
afbilder en Smaaplade af Skjoldet (1. c., p. 781—782, pl. 53, fig. 5). Billedet forestiller sikkert G. elavipes. 
Lydekker (Anales del Museo de La Plata, Paleontol. Argent., III, 1894, p. 12) opfører vel Arten 
fra Lagoa Santa som en egen Art, under Navnet Glyptodon euphractus (Lund, Rhdt.), men siger dog om den: 
»The species is very imperfectly known, but the specimens from the Brazilian caves indicate a form of smaller 
size than the typical G. clavipes, of which they may, however, indicate a smaller race«. Vel haves fra Lagoa 
Santa enkelte forholdsvis smaa Skeletter, men ringe Størrelse er ikke et gjennemgaaende Mærke for Glyp- 
todon-Arten fra Lagoa Santa. — Kun paa Grundlag af Ameghino's Opgivelser optager Lydekker (l. ec.) 
»G. euphractus« i den argentinske Fauna. 
De vigtigste Afhandlinger om Glyptodon clavipes, og maaske nærstaaende Arter, ere følgende: 
Weiss: Uber das siidliche Ende des Gebirgszuges von Brasilien in der Provinz S. Pedro do Sul und der Banda 
oriental etc., nach den Sammlungen des Herrn Fr. Sellow; Abhandl. k. Akad. Wissensch. Berlin, aus 
dem Jahre 1827, 1830, phys. Kl., p. 217—293, pl. I—V. Indeholder et Afsnit, ledsaget af Billeder, 
om Skjoldstykker af den Skjolddyr-Art, der senere har faaet Navnet Glyptodon clavipes, fra Uruguay; 
Weiss henfører dem til Megatherium. En Prøve af paagjeldende Skjold haves i Museet i Kjøbenhavn 
(se ovenfor under Hoplophorus sellot, p. 269). 
D” Alton: Uber die von dem verstorbenen Herrn Sellow aus der Banda oriental mitgebrachten fossilen Pan- 
zerfragmente und die dazu gehårigen Knochen- Uberreste; Abhandl. k. Akad. Wissensch. Berlin, aus 
dem Jahre 1833, 1835, phys. Kl., p. 369—424, pl. I—IV, med Billeder af Lemmeknogler. Handler 
om ovennævnte Glyptodon clavipes. Arten er ikke navnefæstet, kun nævnet som snarest en Slags Belte- 
dyr. Der tales om Skjoldet og om en Del af Lemmeknoglerne, især af Haand og Fod. Billederne stemme 
godt med typisk G. clavipes fra Argentina; men Levningerne ere meget ufuldstændige. (2den, 3dje 
og 4de Finger ere kaldte 3Idje, 4de og 5te.) 
