novemcinctus (Ueber das Septomaxillare eines rezenten Såugetieres (Dasypus) etc.; Anat. Anzeiger, Bd. 
XXXVIII, Nr. 2 & 3, 1911, p. 33—55). Det menes nu, at den er et Minde om Krybdyr; men man har sikkert 
ikke Ret; den er utvivlsomt en Nydannelse fremkaldt af Snudens Brug som Graveredskab, af lignende Slags 
som Tryneknoglen hos Muldvarp og Svin. Cuvier's Opfattelse er den rette. 
10) p.227. Der kan ikke være Tvivl om, at det er oprindelige Træk i Dasypodidernes Pandser, 
at en Hornplade svarer til en Benplade, og at der bag hver Hornplade, undertiden ogsaa i dens Side-Rand, 
findes et Haar, eller en Haar-Gruppe, hvis Rod ligger i Benpladen; hver Hornplade med tilhørende Benplade 
svarer til et Krybdyr-Skæl eller til et af de Skæl, der tydelig nok ere at finde hos mange oprindelige Pattedyr 
især paa Oversiden af Haand og Fod og paa Halen. Heller ikke kan der være Grund til at tvivle om, at en 
mere eller mindre dybt delt Hornplade svarende til en udelt Benplade er ifærd med at dele sig og ikke ifærd 
med at opstaa ved Sammensmeltning af tidligere skilte Hornplader. Men et Forhold er der, som kan give 
Grund til Overvejelser: at der i Furerne mellem Hornpladens Felter kan findes Haar, hvis Rod ligger i Ben- 
pladen. Disse Haar maa sikkert være Nydannelser, ikke Levninger af tidligere mere rigelig Haarklædning. 
Hos de oprindeligste Dasypodider synes de slet ikke at findes; hvor de findes, pleje de at være ganske smaa; 
kun hos nogle af de øverste, uddøde Former synes de, efter Mærkerne paa Benpladerne at dømme, at have 
været store. 
En omhyggelig Fremstilling af Hudens Bygning og Pandserets Fremkomst hos Dasypus og Eu- 
phractus skyldes Romer (Uber den Bau und die Entwickelung des Panzers der Giirteltiere; Jenaische Zeit- 
schrift fir Naturwissenschaft, Bd. 27, 1892, p. 513—538, pl. XXIV & XXV); men til Opklaring af netop dette 
Spørgsmaal giver den ingen Vejledning. De Meijere's Fremstilling (i Afhandlingen Uber die Haare der Såuge- 
thiere, besonders iiber ihre Anordnung; Morphol. Jahrb., Bd. 21, 1894, p. 312—424) af Beltedyrenes Hud 
er for denne Sags Vedkommende endnu mindre klar. 
11) p. 228. Scleropleura bruneti er opstillet af A. Milne-Edwards (Note sur une nouvelle espéce 
de Tatou å cuirasse incompléte; Nouv. Arch. du Muséum d'Hist. Nat. de Paris, tom. VII, 1871, p. 177—179, 
pl. 12) efter et Stykke Skind, omfattende Oversiden af Hovedet, Ryg og Hale, fra Ceara, Brasilien. Det er 
af et Beltedyr, hvis Skjolddannelse er saare mangelfuld; paa Pandens Midte, paa det meste af Ryggens Midte 
og paa det meste af Halen er Huden blød, uden Pandser; paa Pandens Rande, paa Kroppens og Halens Sider 
findes vel Pandser, der nærmest ligner, hvad der findes hos Ewphractus; men Smaapladerne i Pandseret have 
for en stor Del kun Form som afrundede Knuder, der ikke støde sammen indbyrdes. Man kunde falde, og 
er falden, paa den Tanke, at man her havde et oprindeligt Beltedyr med begyndende Skjolddannelse; men 
Forholdet er sikkert et andet. Seleropleura er saa godt som afgjort intet andet end Euphractus sexcinctus 
med misdannet, sygeligt Skjold. 
12) p. 229. Scott (Reports of the Princeton University Expeditions to Patagonia, vol. V, part I, 
1903, p. 36—37) mener, at Stegotherium staar nærmere ved Dasypus (»Tatu«) end ved noget andet Beltedyr. 
Dette er dog en Umulighed. Af de Egenskaber, der udmærke Dasypus overfor andre Dasypodiner, det ud- 
bredte Vingeben, de mærkelige dybt i hinanden indkilede Taaled og dybt furede nedre Ender af Mellemfods- 
ben, det ejendommelig udprægede Rygskjold, findes intet hos Stegotherium (Haanden hos Stegothervum kjendes 
ikke). I alle de paagjeldende Henseender slutter Stegotherium sig ganske til Euphractus-Gruppen. 
13) p. 232. Ameghino (Énumér. synopt. des espéces de Mammiif. foss. des formations éocénes de 
Patagonie, 1894, p. 175—176) siger, at Pre. zygomaticus squvamæ hos Peltophilus ved en vandret Søm er delt 
i et øvre og et nedre Afsnit, det nedre ogsåa skilt fra selve Sgvama, og paa denne Omstændighed har der været 
bygget meget. Men Scott, der har undersøgt samme Hovedskaller, som Ameghino har haft for sig, siger 
kun, at »there appears to be a suture« (Reports of the Princeton Univ. Exp. to Patagonia, vol. V, part I, 1903, 
p. 91). Der kan vist ikke tvivles om, at »Sømmen« enten er et tilfældigt Brud eller en Misdannelse. 
14) 1. 238. Om uddøde Dasypodidæ især (se ogsaa Anm. 2): 
Weiss: Uber das siidliche Ende des Gebirgszuges von Brasilien, etc., nach den Sammlungen des Herrn Fr. 
Sellow; Abhandl. k. Akad. Wissensch. Berlin, 1827, 1830, phys. Kl.. p. 217—293, pl. I—V.  Oplyser 
om Skjoldet af Glyptodon (henført til Megatherium) og om et Stykke af Haleskeden af en Panochthus- 
lignende Glyptodont. 
