18 



Copi af Fiibiicius's Haandti^gninger til hans Hololhuria lævis. 

 Fi^. 2. e f e (j 



I, a b 



Fie. 4 



„Fiff. 2. En af de vstoic udstrakt luod 

 galuMide Mund og- de halve Mtindstengler ud- 

 bredte (rt), men de andre 6 indboiede (6). 

 Foi' c sees Mundens 12tandcdeRing. d Gatbor. 

 eeee 3 af de niælkcfarvede l,æn<jdestriber. 

 f viser til de store, lidt oplioicde lyse Punkter 

 ojj g til de mindre do." 



„F'ig. 3. En Mundstenorel mejjet forstorret. 

 a Roden, b den Skloftede Forende," 



„Fijj. 4 Et Forstykke af Ormen i natur- 

 lig Storrelse med indtrukne Mundstengler og 

 saa vanskabt, som den sees, naar den krym- 

 per sig sammen i Spiritus, a Mundhuliet. 

 b Længdestriberne, c Punkterne." 



(Forklaringen til Albildningerne er ligeledes taget af Fabricius'sHaandskrift). 



Af den indre Bygning ndhævcs folgende : under den 

 fyndc Hud er der et tyndt Lag Tverfibre og o Længderauskel- 

 baand, hvis storste Bredde omtrent er S'"". Den tynde kalk- 

 agtige Svælgring er uden Tænder, skjondt man kunde formode, 

 at saadanne fandtes, af Fabricius's Ord : ^^radkanlur (o: tentacula) 

 in annulo candidiore corneo, ex 12 dentibus depressis, versus rjulam 

 tenden libiis , constante'*). Der er over 10 sturre og mindre 

 aflange Pol i ske Blære r. Tarmen er lang, snevrest paa Midten 

 og videst i sin sidste Trediedel; den gjiir en dobbelt Boining 

 som et S, men er under dette sit Lob tillige stærkt bugtet. 



*) „Ringen er af beenfast Materie og bcslaaer af 12 (lade Tænder, hvis 

 skarpe Kant vender ind modiSvælget, og sidde digt foiede til hinanden, 1 

 for hver Mnndstengel, saa man ei skulde tænke andet, end Ringen var 

 eet, for man tager den ud og erfarer det noiere", Fabricius I. c. 



