25 



land fundne Echinide, hvilket er saa meget mere mærkeligt, som 

 den skandinaviske Kyst ikke opfostrer mindre end 12 Arter af 

 denne Familie. Den synes at være hyppig ved Griinland, især i 

 Lamina rieregionen*). 



Jeg har ikke kunnet udfinde nogen som helst constant Forskjel 

 mellem de grønlandske Echiner og Exemplarer her fra Sundet. 

 Vel opnaaer denne Art ved Gronlands Kyster den betyde- 

 lige Storrelse af c. 3" i Tvermaal , medens den her i Sundet 

 kun bliver c. l^o". Sammenlignes denne mindre Form fra 



*) „Den lindes i temmelig Mængde ved de gionland.-iUe Strandbredder, og 

 skjondt de ere der til alle Tider, secs de dog meest om Foraaret i Lodde - 

 fangsttiden", siger Fabricius i det oftomtalteHaandskrift; „i Fredriks- 

 haabs District fandtes de især paa et Sted kaldet Tessiursok (i Bunden 

 af Nennatiksak-Fjorden) og i den saakaldte Sildeljord, hvor begge Steder 

 Grunden er snndig og (in lerig; sydligere paa Landet skal den gives i 

 storre Mængde". „Den nærer sig af Kiske, 1. Ex. Torske, som den bider 

 sig fast i, og er saa graadig, at den i en Hast gjor Ende paa dem. Den 

 er heller ikke bange for haarde Materier, som dens Tænder kan knuse, 

 især Hvalbarder, L Ex. naar Grenlænderne tabe deres Fiskesnorer, da 

 den i en Hast fortærer samme, hvilket de have sect". Fabr. I.c. At den 

 virkelig overbider Fiskesnorerne af Hvalbarder, har ogsaa Hr. Kii- 

 dolph fortalt mig. Dette stemmer ikke med v. Du bens Iagttagel- 

 ser, ifiilge hvilke denne Art er tangædende (see Forhandlinger ved 

 de skandinaviske Naturforskeres fjerde Miide 1844, p. 253). I Sundet 

 træffes — efter hvad Prof. Stecnstrup har meddelt mijj — de store 

 Blaaitiuslingskaiier ofte med et stort Hul paa hver Side, hvilket Fiskerne 

 erklære for at hidrore fra „Soborren". Af Landts Beskrivelse af Fær- 

 oerne seer man iovrigt, at denne Virksomhed der tilskrives Sostjernerne. 

 Farven skildrer Fa b rici us saaledes; „Skallen er lyserod, nedenunder 

 bleghvid. Piggene græsgrønne og bleghvide i Spidsen". „Dens Pigge 

 tjene den til at dreie sig Ircni med i Forening med Tænderne; Piggene 

 ere og som et Slags Finner, der kunne fore den temmelig fort i Vandet, 

 fil Fjcn<ler har den Ræven, som forst afriver Piggene med sine Kioer og 

 knuser saa Skallen ; Ravnen, som fra ethoitSted lader den falde og son- 

 derslaaes; derfor findes ofte dens Skal paa Klipperne; Edderfuglen sluger 

 de smaae i sig, og Steenbideren knuser den med sine stærke Tænder." 

 Dens gronlandske Navn Ehhursak betyder den, der ligner et Gat (af 

 hek, plur. ekkil), „fordi dens nederste Ende ved Mundvigen seer næsten 

 saaledes ud." — 1 de samme haandskrevne Optegnelser retter Fabricius 

 2 Trykfeil i hans Fauna ; p. 375 I.inie3 skal staae: singulns hast ann- 

 slomosin håbet, og Linie 18 istedetfor duriora elimn nec consumit læses: 

 nec conlemnil elier etiam consumere valet. 



