6 



Tilstand ere 2" lange) og svage; lidt foran Midten af Legemet 

 afgive de de for omtalte Muskler, ved hvilke Svælget trækkes ind; 

 disse ere i slap Tilstand lange Oade og 2""" brede, i samraentrukken 

 Tilstand temmelig korte tykke og 3""" brede. Længderausklerne 

 fortsætte sig videre, idet de stedse blive smallere, til Legemets 

 Forende og nedad Svælgets indvendige Side, indtil de naae Svælg- 

 ringens kloftede Spidser, paa hvilke disse Svælgets musculi exten- 

 sores befæste sig lidt ovenfor m. relrac fores. 



Dhrr. Diiben og Koren*) have allerede udpeget denne 

 Art som en med Cuc. Hyndmanni beslægtet, men ved Formen 

 af sine Kalkplader forskjellig Art. Medens de hos Cuc. Hynd- 

 manni alle ere af samme constante Form, er deres Forskj el- 

 lighed netop betegnende for C. Korenii. De fleste ere smalle og 

 gjennembrudte af 2 Rækker Huller, som ere storre midt paa Pladen 

 og mindre mod begge dens Ender; andre ere rundagtige eller 

 afrundet trekantede eller mere eller mindre uregelmæssigt stjerne- 

 formige, men altid tæt gjennembrudte af Huller, som ere ordnede 

 i Rækker paa den regelmæssigste Maade. Deres storste Tver- 

 maal vexler fra 0,28 til 0,35'""'. Disse forskjellige Former af Plader 

 forekomme blandede mellem hinanden; hvor Huden er noget sam- 

 mentrukken, ligge de saa tæt, at deres Omrids kun ufuldkomment 

 lader sig forfolge under Mikroskopet. Fra Midten af hver af 

 disse Plader, med Undtagelse af de smalle, hæver sig en lav 

 (c. 0,08""" hoi) kegledannet afstum'^Ult Forhoining af tæt Kalkmasse, 

 endende med nogle udstaaende Spidser. Disse Forhoininger 

 ere saa store, at de under Lupen tydelig sees som lætstroede 

 Korn paa Huden. Fangarmenes Stammer og Grene ere belagte 

 med smalle symmetriske, af storre og mindre Huller gjennem- 

 brudte Plader, blandede med mindre, der kun ere ufuldstæn- 

 digt udviklede; jo længere man kommer ud i Grenene, desto 

 mindre udviklede ere de. Foddernes Sider ere tæt belagte med 



*) (jfversigt af Skandinaviens Ecliiiiodeimer i Vetenskaps Akademiens 

 Handlingar, 1844, p. 299. Til Erindring derom har je<j opkaldt Arten 

 efter den ene af disse hoit fortjente Zoologer. 



