99 



sentere hinanden trods deres Arts- og Slægtsrorslijclliglied. Men 

 saadant er Forholdet, saa vidt min Erfaring gaaer, ikke. Overeens- 

 stemmelsen mellem Osten og Vesten indskrænker sig enten til Slægter, 

 som næsten erc repræsenterede overalt, eller til de fælleds arktiske 

 Arter, der fra deres fælleds Udgangspunkt i det hoinordiske Bælte, 

 hvor Vesten og Osten modes, let have kunnet udbrede sig langs 

 med Nordhavets divergerende Kyststrækninger, indtil en for dem 

 unaturlig hoi Varmegrad satte Grændscr for deres Udbredning. — 

 I den nordlige Deel af det stille Hav ville sandsynligvis lignende 

 Forhold gjentage sig som Folge af lignende Aarsager. 



Paa raedfcilgende „Skizze af de geographiske Havbælter 

 omkring Nordpolen og i den nordlige Deel af Atlan- 

 terhavet" ere Isocrymallinicrne for 20, ISVn og (ir,a° C. anbragte 

 efter Dana. Grændsen mellem det arktiske og subarktiske Bælte 

 svarer i det mindste mod Vest til Isocrymallinicn for l-;i°C. 



De til hinanden svarende Bælter ere anlagte med samme 

 Farve. Hvor samme Kyst er anlagt med 2 Farver, antyder det, 

 at Faunerne der gribe over i hinanden, uden at deres Grændser 

 kunne fastsættes ganske bestemt. — Hvor vidt Bælterne mellem 

 6%° C. og 20° C. bor forenes til eet, maa det forbeholdes Frem- 

 tiden at afgjore. Her ere de nærmest optagne efter Danas Kort, 

 hvoraf mit, der kun meddeles her for at oplyse Afhandlingen 

 og som Udgangspunkt for videre Undersogelser , kun er at be- 

 tragte som en Modification. 



