108 



ikke urimeligt, at naar Opmærksomheden bliver henvendt derpaa, 

 vil det vise sig, at visse Arter vel kunne forekomme paa for- 

 skjellige Dybder, men dog kun have deres rette Hjem i eet af 

 Bælterne; maaskee foretage flere Arter endog ligesom adskillige 

 Snegle Vandringer opad mod Bredden i Forplantningstiden^''). 

 Det er især adskillige Holothurier og Slægterne Asleracanthion, 

 Cribrella og Solaster, der Iræffes i de ovre Vandlag, medens de 

 kortarmede Sostjerner, Kamstjernerne og fremfor alt 

 Fjer stjern erne charakterisere Korallinernes Region. Bæltet 

 mellem 50 og 100 Favne er uagtet sin store Udstrækning fattigere 

 end Larainariernes og har ikke en eneste Art, som ikke ogsaa 

 findes i Korallinbæltet, naar undtages den i Henseende til sin Udbred- 

 ning endnu kun lidet kjendte Ophiura carnea. Det forholder sig 

 altsaa til Korallinbæltet, som Kattegattet forholder sig til Nordsoen, 

 eller som Ostersoen til Kattegattet, og kan ikke for Echinodermernes 

 Vedkommende betragtes som en selvstændig Region; det er kun en 

 ved sin Fattigdom udmærket Underafdeling af den anden Region, af 

 hvis Arter det kun har mellem Halvdelen og en Trediedeel, — Endnu 

 fattigere, men beboet af en hiiist eiendommelig Echinodermfauna, er 

 Sol ræernes Region, i hvilken kun 3 af Korallinbæltets Arter, 

 nemlig Alecto Sarsii (iagttaget af Koren og Diiben paa Cidaris 

 papillata), Ctenodiscus crispatus og Archaster Parelii gaae ned; 

 Medusa hovederne (Asterophyton)^ Cidaris papillata^ Astropecten 

 Andromeda og tenuispinus samt Brisinga endecacnemos give det 

 en særlig zoologisk Charakteer, hvortil endnu kan foies Mangelen 

 af Holothurier og ægte Ophiurider. Hidtil er denne Region dog 

 egenlig kun udforsket ved de norske Kyster, langs med hvilke 

 Havet hurtig sænker sig til en stor Dybde; paa det store Pla- 

 teau mellem Storbrittanicn og Europas Fastland naaer Grunden 

 intetsteds en Dybde af 100 Favne, og udenfor Irlands og Skotlands 

 Vestkyst falder dette Plateau altfor steilt af, til at Sotræernes 



^0) „Ad litora marts lempore vernali præserlim obvius" siger Fabricius i sin 

 Fauna p. 374 om Echinerne. Smlgn. p. 28 om Ast. polaris. 



