VA 
antager en varm undervattenström genom Davis-sund 
och anser endast en sådan kunna vara orsaken att 
isberg der ofta föras norrut, i motsatt riktning mot 
den ström, som råder på ytan. 
Sitt egentliga tillflöde af varmare vatten får der- 
emot ishafvet genom den vattenmassa som mellan Is- 
land och Norrige är i drift mot detta haf. Denna 
varmare vattenmassa synes ojäfaktigt vara orsaken till 
den öppning uti drifisen, som finnes utmed vestra 
Spitsbergen, och PETERMAN, FINDLAY, m. fl. hafva sökt 
visa sannolikheten deraf att större delen af denna 
vattenmassa fortsätter sin väg mellan östra Spitsber- 
gen och Nova-Sembla, sedermera utsträcker sitt krets- 
lopp ända till norr om 7T5:te graden och är Ryssar- 
nas Polinje eller det isfria haf, som skall finnas norr 
om Sibericen och hvilket hindrade VWRANGELLS och 
ANJOUS framträngande på isen norrut. 
Denna ström skulle sedan vara orsaken till det 
jemförelsevis öppna haf, PENNY och BELCHER funnit 
norr om Parryöarna och som MORTON upptäckt norr 
om fHennedy Channel”). Fortsättande sin väg skall 
denna numera betydligt afkylda vattenmassa passera 
Baffins Bay och Davis Sund och, sedan den utmed 
") SUTHERLAND, Journ. of PENNYS Voy. to Wellington Chan- 
nel, Lond. 1852, II p. 42 f. — Bercuer, Last of the 
Arctic Expeditions, London 1855, I, p. 329, f. — KANE, 
Arctic Explorations, Philadelpbia, 1856, I, p. 280, f. 
