— 101 — 
De uti Köpingåsen ofvanpå åsens hufvudmassa 
liggande krosstensbäddar synes författaren böjd att an- 
se ditförda med tillbjelp al »”stora isflottor drifis eller 
isberg», sålunda omfattande MURCHISONS Och LYELLS 
åsigter. 
Två år sednare och som det tyckes utan att känna 
CHAMBERS = afhandling i ämnet; lemnar samma för- 
fattare (v. Post) i Ölvers. af K. W. A:s Förh. en 
uppsats, hvilken kan anses som den första noggranna he- 
skrifningen på ett jökelgärde i Sverige, så mycket in- 
tressantare, som det är lätt att inse, hvad författaren 
också omnämner, att han ej sett några jöklar med de- 
ras gärden och säledes ej någon omedelbar bekant- 
skap med dessa ledt hans uppfattning. 
Bädden är alldeles oskiktad och sluter sig lätt 
till berghällarne, som äro slipade på vanligt sätt och 
fårade från norr till söder. Den består af fint lerigt 
grus, så packadt att det med stort våld måste lösbry- 
tas, innehållande större och mindre stenar, än afrun= 
dade, än skarpkantiga, de förra ofta refflade på en 
sida men skarpkantiga på den andra. Dessa stenar 
lirga utan viss riktning eller ordning inströdda igrus- 
bädden, de kantiga och de afnötta jemte hvarandra. 
Den finaste sanden och största delen af gruset består 
af alldeles skarpkantiga korn, alla inhöljda uti ettler- 
artadt slamm af gråsvart färg, mest bestående af s.k. 
»bergmjöl.» Med samma ord kan jag beskrifva hvarje 
YE 
AN 
NA 
v 
NANA e 
