— 105 — 
som man uti Storbrittannien i de fossila Jagren funnit de 
intyg om ett forntida kallare klimat, hvarom jag förut 
talat. Mycket är skrifvet om Vogesernas fordna egen- 
skap af jökelbärande berg. I Sweitz hafva jöklarnes 
tidigare större utbredning blifvit bevisad genom nog- 
granna undersökningar. Sådana hafva t. ex. täckt 
Rhones, Rhens, Arves, Aars, Reuss” och Linth's flod- 
dalar i detta land. Isynnerhet CHARPENTIER och GUYOT 
hafva visat huru dessa dalars erratiska innehåll kan 
bevisas härstamma från de berg, ifrån hvilka jöklarna 
nedskridit. 
Uti Nord-Amerika norr om 429 N. Lat. återfin- 
nas samma fenomen, ehuru jag ej känner att de der 
kunna såsom uti Europa hänföras till vissa bergsked- 
jor såsom centra. s 
På Island är förhållandet enahanda. Der finnas 
mellan två och trehundra qvadratmil betäckta af evig 
snö och is, men hela den öfriga delen af landet bär 
de tydligaste spår att jöklarne fordom äfven sträckt 
sig deröfver. Man finner »roches moutonnées»”, gamla 
jökelgärden, stöt- och läsida, refflor ialla väderstreck, 
tydligen bestämda af bergens riktning och öfverens- 
stämmande med landets lutningsförhållanden. 
Af de många förklaringar, som blifvit försökta öfver 
de erratiska fenomenen der dessa ej stått uti omedelbart 
sammanhang med närvarande jöklar, har jag väl redan 
berört dem, som närmast haft afseende på eller varit 
