— 108 — 
skulle vara sinsemellan paraltel. De refflor, isbergen 
skulle kunnat åstadkomma, måste alltid blifva orcgel- 
bundna och ej kunna gå i samma riktning under man- 
ga mil, Ånnu mindre löses problemet genom anta- 
gande att drifisen varit den refflande orsaken. Såväl 
på Island som vid Spitsbergen har jag alltid, der vill- 
fälle erbjudit sig, undersökt hafsstränderna men aldrig 
funnit spår af refflor som kunna tillskrifvas sådan or- 
sak och ser man dem ej i dag vid dessa kuster, huru 
då vilja med isberg eller drifis förklara slipningen hos 
oss. Jag kan dessutom omöjligen fatta att den af 
isbergen åstadkomna slipningen verkligen skulle vara 
förenad med betydlig refiling eller en likformig afnöt- 
ning på stora ytor, ty äfven under isberg saknas det 
stora och likformiga trycket; liksom man ej bör för- 
gäta att ej jöklarne utan kanske mest det mellanlig- 
gande rörliga lagret af krossade bergarter slipa den un- 
deriiggande bergsytan. - EsMARKS äåsigt att jöklar 
betäckt Norrige är redan nämnd. Han fann bergen 
slipade och gamla jökelgärden långt ifrån de ismas- 
sor, hvilka en gång fört dem dit, och beskrifver noga 
ett gammalt 100 fot högt jökelgärde i närheten af 
Stavanger vid Fossen, flera tusen fot under snögränsen. 
Tillika tillskrifver han krinaspridningen al de errati- 
ska blocken uti Danmark och på Jura isens kraft, 
utan att dock närmare uppgifva om jöklar eller fly- 
tande is fört dem. Relan 18221 hade Vansrz uti 
