— 112 — 
betäckt af en enda sammanhängande isslätt af omkring 
2.000 fots höjd öfver hafvet, mot hvilket hela massan 
längsamt skrider, pressande sig ut genom de så kallade 
isfjordarne och sedermera uti skepnaden af isberg spri- 
dande sig öfver norra Oceanen. Ensamt isfjordarne uti 
Nord-Grönland utföra årligen på detta sätt öfver 1,000 
millioner kubikalnaris. Så vidt man känner östra Grön- 
land är förhållandet der enahanda. Sålunda har man uti 
naturen fullkomligt öfverensståmmande förhållanden med 
dem, vi förut sökt bevisa varit en gång rådande på Skan- 
dinaviska halfön. Nästan hela Grönlands vattenmängd 
måste i fast form återvända till hafvet och åstadkom- 
mer derunder pa sitt underlag samma fenomen, som 
vi funnit inom värt land. 
Meidlersta Grönlands bredd är nära dubbelt så 
stor som Skandinaviens, hvaraf man finner huru san- 
nolikt det är att den derstädes i oupphörlig rörelse 
varande ismassan snarare har mindre än större lutning, än 
den jökelmassa borde haft, som betäckt Skandinavien. 
När man härtill lägger den stora öfverensstäm- 
melsen mellan de uti vestra Sverige funna snäckla- 
gren och den molluskfauna, som för det närvarande 
lefver vid det lands kuster, som betäckes med ständig 
is, är det svårt att tvifla att ej en gång de ifrå- 
gavarande länderna liknat hvarandra äfven till sin 
fysiska beskaffenhet. 
