underarmen hos en hel del fugle bedækker hinanden på omvendt 
måde af vingens øvrige fjær. De undre vingedækfjær sidder 
også i flere rader; at mærke er de hos mange fugle, især hos 
vadere og svømmefugle, på overarmen fæstede forlængede dæk- 
fjer (armhulefjær). 
Vingerne er af form meget forskjellige. De er snart spidse 
og snart butte, alt eftersom de første svingfjær er de længste 
eller ej, snart er de korte, snart igjen overordenlig lange, snart 
er armsvingfjærene meget kortere end håndsvingfjærene, snart 
næsten lige lange som disse. 
De mer eller mindre lange fjær, som danner halen, kaldes 
styrfjær og benævnes parvis fra kanterne indad mod midten; 
yderste par regnes altsaa for første. Også halefjærene dækkes 
over og under af øvre og undre haledekfjær. 
Halen antager forskjellige former, eftersom forholdet er 
mellem længden af de yderste og mellemste styrfjær. Er alle 
fjærene lige lange, siges halen at være fvær; er de yderste 
længere end de mellemste siges den at være indskåret eller 
kløftet efter forskjellens størrelse; er de mellemste længere end 
de yderste, siges den at være afrundet, tilspidset eller kile- 
formet; hvis både mellemste og yderste par overgår de andre 
i længde, da er halen dobbelt indskåret. 
Hos nogle fugle rækker halen udenfor de sammenlagte 
vingers spids, hos andre er de lige lange, hos atter andre 
rækker vingerne udenfor halespidsen. Disse karakterer er af 
megen vigtighed. 
Fuglenes baglemmer består af fire dele: det fjærklædte, 
mer eller mindre ind under legemets hud inddragne lår, det 
ligeledes mer eller mindre frie skinneben, der hos nogle fugle 
er helt fjærklædt, hos andre nøgent i den nedre del, endelig 
tarsen og tæerne. — Tarsen, der ved hælleddet artikulerer 
med skinnebenet, er kun sjelden fjærklædt, i almindelighed nøgen 
og dækket af hornartede plader. Disse er dels små sekssidede 
