skjolde, hvorved tarsalbeklædningen synes netformig, dels vokser 
skjoldene sammen til større plader, der, fordi de er mere brede 
end høje, benævnes tværplader, disse kan atter igjen vokse 
sammen og danne hele, langsgående plader eller skinner, der 
bedækker hele tarsen både fortil og især bagtil. — Tæernes 
antal er i regelen fire, og i almindelighed vender tre tæer 
fremad og en (bagtåen) bagud, sjeldnere to fremad og to bagud, 
endnu sjeldnere alle fire fremad eller tre fremad og en til 
siden; ydertåen kan hos enkelte vilkaarligt bevæges fremad og 
bagud; bagtåen sidder hos en del i fremtæernes plan, hos 
andre er den indleddet mer eller mindre højt på tarsen, hos 
atter andre mangler den. Fremtæerne kan dels være skilte, 
dels sammenvoksede; de skilte kan igjen være frie eller for- 
bundne. Forbindelsen kan ske enten ved en fuldstændig svøm-. 
mehud mellem alle fremtæerne, ja stundom kan også bagtåen 
være inddraget i denne hud, eller ved en mindre hudfold mellem 
alle tæerne ved roden, eller ved en lignende blot imellem yder- 
og mellemtå; hos enkelte er tæerne bredt kantede og ved roden 
forbundne ved en fliget hudfold, i hvilket tilfælde foden får 
navn af lappefod. 'Tæernes sammenvoksning kan dels finde sted 
et længere eller kortere stykke mellem alle fremtæerne, dels 
kun ved roden mellem yder- og mellemtå. Er klørene, der i 
regelen er krumme og skarpe, flade og afstumpede, benævnes 
de negle. 
Fuglenes kjæver er uddragne til næb og bedækkede med 
hornagtige plader. I de forskjellige ordner er næbbet af et 
temmelig forskjelligt udseende. Rovfuglenes er hvælvet, og 
overnæbbet, der undertiden bag spidsen er forsynet med en 
skarp tand bøjer sig nedover wundernæbbet i en stor, spids 
krog; ved roden er det beklædt med en blød hud, den såkaldte 
vokshud. Hos spurvefuglene er det af meget forskjellig form, 
ret, buet, krogformigt, fladtrykt osv., men uden vokshud; hos 
en del er overnæbbet bag spidsen forsynet med et mer eller 
1* 
