hunnen enten ved dens størrelse (kun hos få fugle f. eks. rov- 
fuglene er hunnen større end hannen), eller ved dens prægti- 
gere farver, og hos visse arter paa de den ejendommelige fjær- 
prydelser o. 1,  Ungernes dragt afviger ofte ret betydeligt fra 
de gamles, og det tør betragtes som en almindelig regel, at 
når de voksne hanner og hunner er ens farvede, så er de unges 
dragt meget forskjellig fra forældrenes, men at hvis han og hun 
derimod er uens, da ligner ungerne den gamle hun. 
Som det sikkreste middel til at bestemme kjønnet må vi 
imidlertid tilråde den anatomiske undersøgelse af fuglens for- 
plantningsorganer. Disse ligger tæt indved hvirvelsøilen under 
nyrerne og lige bag lungerne., hos hannen i form af to rund- 
agtige kirtler, hos hunnen i form af en drueklase. Man får 
lettelig øje på dem, når man fjernei tarmene; udenfor for- 
plantningstiden er det vanskeligere. 
Efter deres ophold i landet kan man inddele fuglene i 
sådanne, der kun opholder sig hos os en del af året (træk- 
fugle) og sådanne, der forbliver i landet hele året rundt (stand- 
fugle). Hine kan imidlertid igjen deles i mindre grupper: 
sydlige trækfugle, som forlader os om høsten og kommer til- 
bage om våren, nordlige, der kun findes hos os om vinteren, 
medens de tilbringer sommeren under nordligere bredder, ende- 
lig gjennemrejsende, der kun berører landet på gjennemtrækket, 
men som hverken hækker eller overvintrer. Standfuglene er 
også flere slags: egenlige standfugle, der hele året opholder 
sig i den trakt, hvori de er fødte og strøgfugle, der mod vin- 
terens komme — helst i større eller mindre selskaber — stry- 
ger omkring fra sted til sted; hertil slutter sig også de såkaldte 
periodiske fugle, der ofte i større skarer pludselig viser sig 
på et sted, for senere at forsvinde og ikke komme igjen kanske 
på mange år. — Grænserne mellem disse forskjellige slags er 
