D 
pr 
* Fjeldtrakter; hækker sparsomt nordenfor polar- 
virkelen. 
175. S. rusticola L. Rugde. — Hovedet 
bagtil sort med 3 smale rustgulagtige tværbånd; ov. 
spraglet af rødbrunt, gråt og sort; und. rustgul- 
agtig grå med brune tværsgående bølgelinjer. L. 
396—37 c. 
* Skovkanter; alm. til ovenfor polarcirkelen. 
176- G. major (Gm.). Dobbeltbekkasin, — 
Halen med 16 styrfjær, hvoraf de yderste i spids- 
halvdelen er hvide; hovedet sort med en blegt rust- 
farvet streg langs midten; ov. sort med brune tvær- 
streger og 4 langsgående blegt rustgule bånd; und. 
rustbrunagtig, halsen med sortagtige småpletter, bryst 
og mave med tværsgående bølgelinjer. L. 2829 c. 
* Kjær og myrer; alm. i vidjeregionen i de 
sydlige stifter; langs vestkysten og mnordenfjelds op 
til Finmarken, lige ved søen. 
177. G. scolopacinus Bp. Enkeltbekkasin, 
mækregauk —- Halen med 14 styrfjær, blegt rust- 
gule med sorte bånd; farven lig foregåendes, men 
bryst og mave hvide, uplettede. L. 26,5—29 c. 
* Fugtige enge og kratbevoksede myrer; over 
hele landet. 
178. G. gallinula (L.). Småbekkasin. — 
Halen med 12 styrfjær, de yderste mørkegrå, udad 
spraglede; hovedet sort med to langsgående rustgule 
bånd; ov. sort med grøn glans og 4 langsgående 
rustgule bånd; und. hvid, halsen bleggrå med brune 
pletter. L. 20—21,5 c. 
*(L) Fjeldmyrer; spredt fra søndenfor Dovre 
op til den russiske grænse. 
XCITI, 
XCIV. 
