89 
* Myrer; skal hække i Finmarkens indre dele, 
hvad der dog er bleven betvilet. 
197. A. erythropus (L.). Fjeldgås, dværg- 
gås. — Halen med 16 styrfjær; ad. næb kjødfarvet 
med hvid negl; ben teglrøde; tæernes negle hvide; 
- dragt lig foregåendes, dog udbreder det hvide på 
panden sig mellem øjnene op til issen; juv. adskil- 
ler sig fra juv. af foregående art ved gule fødder 
og ved mere sort på næbbet, desforuden ved mør- 
kere dragt i det hele. L,50—55c. (P1.1II Fig. 17). 
* Fjeldmyrer og heler; hækker i Tromsø stift 
lige ned til polarcirkelen. 
198. B. leucopsis (Bechst.). Hvidkindet gås — 
Pande, kinder, strube, bryst og mave hvide; nakke og 
hals sorte; ryg grå med sorte pletter. L. 60---63 c. 
/O 5 
* (*) Kun enkelte individer er påtrufne under træket. 
199. B. torquata (Frisch.). Gaul, ringgås. 
— Hoved og hals sorte, halsen med en hvid tvær- 
streg på hver side; ryg, bryst og mave brungrå med 
blegere fjærkanter; undergump hvid. L. 58—63 c. 
* (*) På trækket viser den sig i store skarer 
langs hele vestkysten, men hækker ikke. 
200. T.vulpanser Flem. Gravand, fagergås. 
— Vingespejlet grønt, oventil begrænset af rødbrunt; 
hoved og øvre halshalvdel mørkegrønne; over brystet 
et brunrødt bånd, L. 60—65 c. 
* Ved eller i nærheden af havet; mer og 
mindre talrig langs hele kysten op til Lofoten. 
201. Rh. chypeata (L.). Skovland. — Vinge- 
spejlet grønt, fremtil hvidkantet; øvre vingedækfjær 
lyseblå; 3 ad. vinterdr.: mørkegrønt hoved og hals, 
bryst hvidt, maven kastanjebrun; 9 og 3 sommerdr.: 
rustgrå med sorte pletter. L. 50 c. 
CVII. 
CVIII. 
CIX. 
