6 
105 
+ De yderste skjær ved havet; alm. langs hele 
vest- og nordkysten. 
237. L. canus L. Fiskemåge. — Næb som 
* forrige; tarsen længere end mellemtåen; ad. mante- 
len askeblå. L. 40—45 c, 
+ Helst ved havet, men tildels også ved fersk- 
vand; alm, rundt hele kysten. 
238. R.tridactyla (L.). Krykje, tretået måge. 
— Tarsen kortere end mellemtå med klo; ad. man- 
telen askeblå. L. 45 c. 
» + Helst de ydre holmer og skjær ved havet; 
alm. ved de nordvestre og nordre kyster. 
239. L. pomarina Temm. Bredhalet jo. — 
Tarsen lig mellemtå med klo; mellemste par styrfjær 
forlængede, jævnbrede, afrundede, , vertikalt vredne; 
sortebrun, und, mer og mindre hvidagtig. L. 45 c. 
uden de mellemste styrfjær. 
+ Helst ved ferskvand; hækker nordenfor polar- 
cirkelen, 
240. L. parasitica (L.). Tyvjo, leverjo. — 
Tarsen som hos foregående; mellemste par styrfjær 
forlængede, afsmalnende, tilspidsede; ov. mørkebrun; 
und. dels 1) gråbrun, dels 2) hvid med gulagtigt 
halsbånd, L. 43 c. uden de meliemste styrfjær. 
+ Øer og skjær ved havet; alm. langs hele kysten. 
241. L. longicaudata (Br.). Fjeldjo. — 
Tarsen længere end mellemtå med klo; mellemste 
par styrfjær overordenlig forlængede, afsmalnende; 
brunagtigt askegrå med hvidagtigt halsbånd. L. 
39 ce. uden mellemste styrfjær. 
f (+) Især ved fjeldmyrer, men også ved havet; 
alm, i Finmarken, findes også på de sydlige fjeld- 
strækninger. 
CXXIV. 
CXXV, 
