12 H. H. GRAN. M.-N. KI. 
Ahnfeltia plicata 
Chondrus crispus 
Leathesia difformis 
Cladophora rupestris 
i fjordens ydre dele: 
Corallina officinalis 
Laurencia pinnatifida, 
© 
Q 
> 
altsaa de samme arter, som ogsaa er karakteristiske beboere af de litorale 
bassiner. 
Formationen gaar op til mindre end 1/2 meters dybde og findes især 
udpræget paa større stene, som rager op over en svagt skraanende bund. 
Er bunden et noget brattere skraanende fjeld, kan der optræde sam- 
men med de ovennævnte eller afløsende dem nedover en rig vegetation, 
væsentlig bestaaende af: 
Furcellaria fastigiata 
Phyllophora Brodiei 
Rhodomela subfusca 
Polysiphonia nigrescens 
Cystoclonium purpurascens 
Spermatochnus paradoxus m. fl. 
Af disse er Furcellaria den dominerende. Denne formation er typisk 
udviklet fl. st. i den indre Kristianiafjord, f. eks. ved Lian i 1—3 m. dybde. 
Overgangen fra Ahnfeltia-Chondrus-formationen kan være umerkelig, og 
ofte kan de to formationer ikke adskilles, alle arter forekommer mellem 
hverandre. 
Paa meget svagt skraanende bund, helst beskyttet, dannes overgangen 
mellem regionerne af en /wcus-formation, der meget ligner den litorale, 
kun er Fucus serratus fremherskende; epifytisk forekommer gjerne i store 
mængder Dictyosiphon foeniculaceus, desuden Spermatochnus paradoxus, 
Ceramium rubrum, Polysiphonia nigrescens og vtolacea. 
Ogsaa paa meget exponerede steder paa skraanende klipper findes 
der ofte en overgangsformation af Fucus serratus, som lidt efter lidt 
alloses af Laminaria digitata. Under lignende forhold optrader ofte i 
mængde Chordaria flagelliformis, sjeldnere Ch. divaricata. 
Langs meget steile klipper, helst noget beskyttet, har vegetationen 
et andet preg. Her optræder som konstant karakteralge Phyllophora 
membranifolia og i selskab med denne ofte flere andre, saasom: 
