1896. No. 2. KRISTIANIAFJORDENS ALGEFLORA. 37 
Desmotrichum (Kütz.) Rke. 
Desmotrichum undulatum (J. Ag.) Rke. 
Sublitoral, epifytisk paa Zostera marina. 
Drebak, Bolærne, Sandosund. 
Desmotrichum balticum Witz. 
Descr. Rke. Algenfl. p. 58. 
Pye, Iu, Tao pare, WA, IP, Zh Ul le, Gs INL ANUS i, ere. 
Epifytisk paa litorale og sublitorale alger, almindelig udbredt. 
Lian, Drobak, Bolærne, Tonsbergfjord. 
Denne art varierer overordentlig saavel med hensyn til den vegetative 
udvikling som til sporangiernes form og stilling. Hyppigst forekommer 
exemplarer, der har helt eller halvt indsænkede sporangier og i det hele 
svarer til Reinkes beskrivelse. Men meget ofte findes andre, hvor den 
vegetative udvikling er som hos Reinkes exemplarer, men sporangierne 
er udvendige, spolformede, tildels stilkede som hos 2. scopulorum Rke. 
Endnu andre exemplarer har stilkede haar og kortere eller længere 
grene, der igjen bærer endestillede og sidestillede haar. (Fig. 10). Spo- 
rangierne er spolformede, stilkede eller siddende, og udgaar baade fra de 
oprette skud og fra de krybende traade, der tillige bærer haar (fig. 11). 
Dette kan især let iagttages paa exemplarer, som vokser paa Nemalion 
multifidum, hvor basaltraadene trænger ind i gelatinelaget mellem værtens 
assimilationstraade. 
Saadanne forgreninger hos Desmotrichum er allerede for iagttagne 
af Reinke hos D. undulatum, men kun paa kulturexemplarer. (Algenfl. 
p. 58). Reinke anser grenene som abnorme dannelser; jeg har fundet 
dem ikke sjelden, og der findes mange overgangsformer mellem de sterkt 
forgrenede exemplarer og de typiske. At det er en normal dannelse, 
kan der derfor ikke være tvil om. 
Denne lavtstaaende type viser saaledes, hvor vage de morfologiske 
karakterer er hos de lavere Phæosporeer. Desmotrichum nærmer sig 
vegetativt til Myriotrichia, fra hvilken den dog er skarpt skilt ved de 
plurilokulære sporangiers form. 
Med Æctocarpus-arter kan en forgrenet Desmotrichum ikke let sammen- 
blandes, da paa den ene side forgreningen har en langt mere uregelmæssig 
karakter end hos en normal, opret Æctocarpus, og da paa den anden side 
de yppige forgrenede exemplarer af Desmotrichum oventil gjennemgaaende 
bestaar af mere end en rad celler (fig. 10). 
