38 H. H. GRAN. M.-N. KI. 
Da der findes alle overgange til den typiske Desmotrichum balticum, 
kan den ovenfor beskrevne form ikke betragtes som en ny art, men kun 
som en extrem form af D. éalticum. Diagnosen bliver som følger: 
Desmotrichum balticum Kitz. 
f, paradoxa n. Å. 
Tab. I, fig. 10— 11. 
Fila repentia varie et sparse ramosa gerunt fila erecta, pilos et 
sporangia plurilocularia. Fila erecta inferne monosiphonia, superne 
polysiphonia plus minus dense ramosa et pilosa. Rami plerumque sim- 
plices pilos apicales et laterales gerunt. Sporangia plurilocularia basi 
attenuata sessilia vel breviter stipitata in filis erectis et repentibus for- 
mantur. 
Drøbak. 
Kjellmania R ke. 
Atlas pag. 5, t. 3. 
Kjellmania striarioides n. sp. 
Tab. I, fig. 8—o. 
Thallus ramosus solidus 5—15 cm. longus, habitu Striarie attenuate 
f. crinite similis. Cellule interiores majores rotundate, exteriores qua- 
drate minores. Ramuli et pars superior ramorum plerumque una serie 
cellularum formantur. Pili in ramis et ramulis apicales et lalerales. 
Divisio intercalaris cellularum acropetaliter desinit. Chromatophori am- 
bitu sub-circulari in quaque cellula plures. 
Sporangia plurilocularia partitione cellularum vegetativarum oriuntur ; 
partim ex ramulis et apicibus ramorum monosiphonets sporangia inter- 
calaria seriata formantur, partim cellule corticales ramorum crassiorum 
radialiter pluries et tangentialiter in bina strata cellularum fertilium 
partiuntur. 
Kjellmania striarioides adskiller sig fra K. sorifera Rke for det 
første ved en sterkere udvikling af det vegetative thallus. Hvad forplant- 
ningsorganerne angaar, stemmer de interkalære sporangier i grenspidsene 
fuldstændig med dem, som afbildes og beskrives af Reinke; som denne 
forfatter bemerker, minder disse fertile grenspidse meget om exemplarer 
al Desmotrichum balticum. 
De sporangier, som dannes af de tykkere grenes kortikalceller, op- 
staar paa samme maade som Reinkes sorus-sporangier hos K. sortfera. 
