14 



a forem, ze tu nemüze ani vzniknouti pochybnost, ze bedlivym a systematickym zkoiimänim podafi 

 se nalezti pfechody mezi vsemi rody a druhy, jak recentnimi tak i fossilnimi. 



Uvazujeme-li toto vse, naskytä se näm tedy mimovolne otäzka o püvodu a vyznamu slova druh. 

 Vedlo by näs pfilis daleko, kdybychom tuto otäzku jiz tak dlouho a dükladne — a v mnohem 

 ohledu dosud bezüspesne — ventilovanou däle zde rozpfädali. V nasem pfipadu podäme kriticky 

 pfehied celnejsich nähledü, jake v tech pomerech u foraminifer panuji, pokud to ovsem nevybociije 

 z üzkeho rämce teto präce, a pokud by to mohlo slouziti za podklad k posuzoväni popsanych 

 V teto präci druhü. Nebudeme se sifiti o zastaralych nähledech v te veci u autorü, ktefi dfive 

 kazdou nepatrnou odchylku jako samostatny druh uvädeli, nybrz pfihlizeti budeme pouze k novejsim, 

 na rozsählem pozoroväni se zaklädajicim nähledüm, jez nejdfive byly vysloveny slavnym znatelem 

 foraminifer Carpenterem '), a jez pozdeji jeho krajany Parkerem, Jonesem, Bradym a tez znacnou 

 merou Schlumbergerem, Terquemem ") a Möllerem byly opraveny a rozsifeny. 



Prvni, kdo seznal ohromnou promenlivost foraminifer, nestälost specifickych a generickych znakü, 

 byl Anglican Carpenter, jenz take rozeznäväni druhü v obycejnem slova smyslu üplne zavrhnul, dav 

 svemu nähledu vyraz ve svem zäkladnim dile o foraminiferäch vyrokem: ,,The ordinary notion of spe- 

 cies as assemblages of individuals marked out from each other by dcfinite charakters , that have been 

 genetically transmitted from original prototypes similarely distinguished is quite inapplicable 

 in this group; since even if the limits of such assemblages were extended so as to include 

 what would elsewhere be accounted genera, they would still be found so intimately connected by 

 gradational links that definite lines of demarcation could not be drawn between them." 



Nähledy Carpenterovy dosly u mnohych badatelü ohlasu, byvse novymi nälezy dotvrzoväny ; 

 zejmena kdyz se shledalo, ze mnohe druhy, znäme posud jen fossilni, z kfidoveho a tfetihorniho 

 ütvaru, tez v nynejsich mofich byly nalezeny, cimz pädia dosud vaznä nämitka proti takovym 

 nähledüm, ze pry kazdy druh jest na urcity geologicky horizont omezen. Ovsem bylo tim zase 

 s druhe strany konstatoväno faktum, dosud nevysvetlene theorii descendencni, kterak zase präve 

 ten druh mohl se po tak ohromne dlouhou dobu zachovati temef beze zmeny, kdezto ostatni 

 bud zanikly neb se .znacne zmenily. 



To bylo pficinou, ze se nyni se strany nekterych badatelü pocaly fossilni druhy, popsane 

 od Starsich autorü, ktefi tenkräte neznali te promenlivosti foraminifer, stahovati v jeden druh, jenz 

 se po dnes pry nachäzi v nynejsich mofich, aneb se identifikovaly starsi mene charakteristicke 

 formy s druhy, jez byly popsäny od Linnea a jeho vrstevnikü, ano nektefi upadli i v extrem tvrdice, 

 ze se nesmi zädny novy druh utvofiti, nybrz ze dluzno pfifaditi kazdou odchylnou formu k nekte- 

 remu popsanemu jiz druhu. 



Nelze upfiti, ze ve velmi mnohych pfipadech se takove slucoväni druhü delo prävem; nebot 

 formy, jez jsou si velmi podobny a zärovefi na urcity horizont geologicky omezeny, neb ponekud 

 rozdilne formy, jez ziji na stejnem miste za podobnych podminek, vzbuzuji v näs düvodne pode- 

 zfeni, ze nälezeji k jednomu druhu; a jest s dostatek znämo, jak u techto tvorü povaha naleziste 

 jich v kazdem ohledu müze zpüsobiti dosti znacne üchylky ve tvaru, velikosti, ano i chemickem 

 slozeni jich skofäpky. 



Kladu zde pfipadny vyrok dobreho znatele techto pomerü u fossilnich foraminifer, Terquema, 

 ,,0 foraminiferäch z Liasu""): ,,Nous avons evite autant qu' il nous a ete possible d' etablir des 



') Introduclinn to the study of Foraminifera, pag. X. Preface. Podobnä znfni pfichäzeji v temz dile jeStä na str. XL, 5o a jinde. 

 ■) Terquem. KeiT'arks on the Foraminifera. with special reference to their variability of foim illustrated by the Cristellarians. 

 The Monthly microscopical Journal. February ISTli. 



) Terquem, Recherches sur les foraminiferes du Lias, du departcment de la Moselle, p. 471. 



