16 



Neminim timto kritisovati nähledy uvedene, nybrz chtel jsem toliko osvetliti pomery, v jakych 

 se nalezä kazdy, kdo najde nekolik forem, jez nesouhlasi se zädnou jiz znämou; vübec hledel jsem 

 pfi sve präci, dovoloval-li tomu materiäl, nalezti takove znaky, jez by dävaly zäruku jisteho opet- 

 poznäni toho druhu. Ovsem mnohdy bylo tezko z mene pfiznive zachovalych nekolika mälo 

 exempläfü uciniti diagnosu druhu tak, by urcite vsechny podstatne znaky vycerpävala. V tom pfi- 

 pade jakoz vübec pfi cele präci jsem se fidil heslem kazdeho svedomiteho palaeontologa, heslem 

 Barrandovym : „C'est, que j'ai vu." 



Literatur a. 



Pod timto zählavim uvädim spisy, jez se tykaji bud foraminifer kfidovych neb foraminifer tez 

 z jinych ütvarü, jez se vsak u näs vyskytuji. Z ostatnicii spisü uvedeny jsou zde pouze ty nejhlavnejsi, 

 jichz pfi präci bylo pouzito k vüli srovnäni druhu. Vyloucil jsem vsak pfi tom ony spisy, ktere, 

 pojednavajice o techze foraminiferäch, maji bud Jen historickou cenu aneb uvädeji pouhy nekriticky 

 vycet druhu v jiste lokahte nalezenych, aneb popisujice druhy nove nalezene nepodävaji zädnych 

 vykresü, a jez se tudiz vsim prävem od ostatnich autorü proste ignoruji. Necituji na tomto miste 

 tez ono velke mnozstvi spisü, jednajicich vseobecne o foraminiferäch, zvläste o jejich struktufe, 

 a potom spisy o foraminiferäch recentnich a fossilnich, ktere pfimo kfidovych foraminifer se netykaji. 

 Kde vsak toho potfeba vyzadovala, jest v textu dotycny spis uveden pod carou. Ostatne ty, kdoz 

 by se zajimaH o blizsi poznäni obrovske literatury foraminifer, odkazuji na vybornou pomücku v tom 

 ohledu, na obsirnou bibliografii od Sherborna,') kdez jest veskerä literatura tez i recentnich fora- 

 minifer obsazena. Vübec pro Studium fossilnich foraminifer jest nutno seznämiti se i s recentnimi 

 foraminiferami, jezto jest mnoho druhu, ktere jsou fossilni a recentni zäroven. 



1827. S. Nilsson: Petrefacta Suecanea formaticnis cretaceae descripta et iconibus illustrata. Lund. 

 1840. d'Orbigny: Memoires sur les Foraminiferes de la Craie blanche du Bassin de Paris Memoires 



de la Societe Geologique de France. Vol. IV. Plates. 

 1840 — 1841. Fried. A. Roemer: Die Versteinerungen des norddeutschen Kreidegebirges. Hannover. 

 1842. F. A. Roemer: Neue Kreide-Foraminiferen. Neues Jahrbuch für Mineralogie etc. 

 1842. Fr. von Hagenov: Monografie der Rügenischen Kreideversteinerungen. III. Abtheilung. Neues 



Jahrbuch für Mineralogie etc. Bd. XV. 

 1845. A. E. Reuss: Die Versteinerungen der böhmischen Kreideformation. Stuttgart. 

 1845 — i6. H. B. Geinitz: Grundriss der Versteinerungskunde. Leipzig. 



1850. H. B. Geinitz: Charakteristik der Schichten und Petrefacten des sächsischen böhmischen 

 Kreidegebirges. Leipzig. 



1851. Aug. Em. Reuss: Foraminiferen und Entomostracen des Kreidemergels von Lemberg. 

 Haidingers Naturwissenschaftl. Abhandlungen. Vol. IV. 



1860. A. E. Reuss: Die Foraminiferen der westfaelischen Kreideformation. Sitzungsberichte der 

 kaiserlichen Akademie der Wissenschaften in Wien. Vol. XI. Mit Abbildungen. 



') A Bibliography of the Foraminifera Recent and Fossil from 15G5— 1891. With. Notes explanatory of some of the rare and 

 little known publications. By. Ch. D. Sherborn. Vyäla u Dulau and Co. v Londyn6. Jsou tarn zahrnuty veäker6 i sebe menäi präce, 

 roztrouäene v nejrüznfejäich iasopisech v pfehledny celek v alfabetickem pofädku die autorö. Jiny velmi obäi'rny seznam jest v cito- 

 vanem dile o ChallengerovS vypravS. Vol. IX. Bibliography Str. 1—42, uspofädany die chronologickeho pofädku az do roku ISSi, Menäi 

 seznam viz: Bronn, Klassen und Ordnungen des Thierreichs. I. Bd. 1. Abth., pag. 10-14, p. '.^50. 



