20 



fossilnich tak i recentnich foraminiferäch, jez svoji zfejme porovitou skofäpku pokryvaji zrn6cky 

 piskii, jez pak dalsim pfibyvänim hmoty porovite zdaji se tvofiti podstatnou cäst skofäpky. Mimo 

 lu, pustivse mimo sebe ohled na to, k jakemu ücelu u tech foraminifer ona zrnka pisecnä jsou, 

 jesc z praci Moebiovych ') vidno, ze zvife inüze na venek i skrz vrstvu zrnek pisecnych vyslati 

 sve pseudopodie. Neco podobneho vsak neni u Polyphragmy mozno, nebot husty cement zevnejsi 

 vrstvy kfemite üplne zabranuje pruchodu pseudopodii; nelze tedy vyznam techto dvou, ostfe od 

 sebe oddelenych vrstev ztotoznovati s vyznämem piscite a porovite vrstvy nekterych foraminifer, 

 jako jsou Textularia gibbosa z tertieru, Textularia agglutinans recentni, z Atlantickeho oceänu, 

 nektere Buliminy s povrchem piscitym, a jine. Spise se zdä, ze zvife Polyphragmy nejprve vy- 

 tvofilo si vrstvu porovitou, jez, dokud bylo zvife male, mohla odolävati ruznym vlivüm, a pak, 

 kdyz zvife rostlo, k vüli jejimu upevneni, mezi jednotlive zähyby te tenke vrstvy a na vnejsek 

 skofäpky uklädalo onu piscitou vrstvu s cementem. Tomu mimo jine nasvedcuje ta okolnost, 

 ze se u Polyphragmy nalezaji zrnka pisku rozdelenä stejnomerne huste vsude ve veskere hmote 

 cementove na povrchu i uvnitf (viz fig. 11.), coz u jinych piscitych foraminifer nepfichäzi, naopak 

 u tech byvä nejvice zrnicek na povrchu, uvnitf bud Jen samy cement, neb spofe tu a tam drobne 

 zrnko pisku v zäkladni väpenne hmote ulozeno. Ze by s houbami Pharetronami mela Polyphragma 

 pfibuznost, jak Steinman (Zeitschrift f Min. 1888.) tvrdi, ale nedokazuje, jest nanejvys pochybno, 

 nebot podobnou strukturu zädnä i sebe odchylnejsi houba neukazuje. 



Velikost: Delka skofäpky 2 — 18 mm\ prümer (sifka) 1 — 15 mm. — Naleziste : Kamajk, 

 velmi hojne v slinovitych usazeninäch ve slojich ruly ; zfidka v bryozovych vrstväch na Kahku 

 u Kutne Kory. 



Lituola. Lamarck emend. Brady. 



Synonyma: Placopsilina d'Orb. p. p. 



Charakteristika: Skofäpka piscitä, na povrchu drsnä, vicekomürkatä, spirälne (aspon 

 ze zacätku) vinutä. Komürky uvnitf labyrinticke. Usti nepravidelne, dendriticke neb sifovite (Brady, 

 Challenger.) 



Struktura jemnejsi jest obsirne vylicena pfi popisu druhü. 



Geolog icke rozsifeni: Rod tento pocinä jiz v kamenouhelnem ütvaru a dochoval se 

 az po nase doby ; znämo jest asi 10 (?) fossilnich a dva recentni druhy. V Ceskem kfidovem 

 ütvaru jest zastoupen tfemi druhy; vesmes jen v cenomanu se naskytujicimi. 



Lituola cenomana d'Orbigny. 

 Tab. II. fig. 1 .— G. Tab. IV. fig. 15. Vyobiazenf v textu c. 4. a 5. 



Literat ura a synonym a: 

 1840. Placopsilina cenomana d'Orb. Cornuel. Oeufs des Mollusques Mem. Soc. Geol. de France- 



Ser. IL Vol. 3. pag. 259. Tab. II. fig. 36. 

 1850. Placopsilina cornneliana d'Orb. Prodrome de palaeont stratigraf. Vol. IL p. 111. Nr. 791. 



1850. Placopsilina cenomana idem ibidem p. 185. Nr. 758. 



1851. Placopsilina cenomana Reuss. Denkschrift d. kais. Akademie d. Wissensch. Bd. VII. p. 71. 

 PL 28, fig. 4, 5. 



1860. Lituola cenomana Parker and Jones. Quaterly Journ. of Geolog. Soc. Vol. 16. pag. 302. 

 Nr. 182. 



') Moebius, Über die Struktur einiger weniger bel<annten Foraminiferen aus St. Mauritius. Kiel 1890. 



