26 



Textularia parallela n. sp. 

 Tab. IX. fig. 13. 



Skofäpka z pocätku velmi mirne se rozsifujici, pozdeji skoro stejnou sifku zachovavajici, 



V celku ponekud zahnutä. Velmi cetne ponenählu se zvetsujici komürky, po kazde strane 9 — 13, 

 jsou oddeleny melkymi, velice sikmymi, na mistech styku zahnutymi svy. Alternace komürek 



V jedne tretine. 



Velikost: 03 — 5 mtu. — Naleziste: Kamajk; dosti hojne. 



Podceled Bulimininae. 

 Bulimina d'Orb. 1826. Chall. p. 397. 



Synonyma: Robertina d'Orb., Ataxophragmium Reuss. 



Charakteristika: Skofäpka volnä, väpnita neb piscitä, vinutä ve pfikre sroubovite Spi- 

 rale; nejmene 3 komürky pfipadaji na 1 zävitek. Usti rovnobezne k ose vykrojeno, bud sterbino- 

 vite neb pyskovite rozsifeno. 



Struktura jemnejsi tohoto rodu velmi mälo znäma.') Zdä se, ze bude lepe piscite formy, 

 neperforovane, oddeliti ve byvaly Reussüv rod Ataxophragmium. 



Geologicke rozsifeni velmi velike ; pocinä jiz triasem a jde i do nynejsich mofi. 



V Cechäch jest asi 15 druhü tohoto rodu, nejvice v Senonu rozsifenych. V korycanskych vrstväch 

 nalezeno pösud 5 druhü. 



Bulimina brevicona n. sp. 

 Tab. III. fisj;. 1 a, b. Zvetseno 110/1; orig. c. 74. Kamajk. 



Skofäpka obräcene vejcitä, dole tupe spicatä, velice rychle se rozsifujici, tak ze vyska sko- 

 fäpky se rovnä temef sifce jeji. 3 — 4 spirälovite zävitky, vzdy o tfech komürkach, jemnymi svy 

 od sebe oddelenymi; posledni 3 komürky znacne vyklenute, sirsimi, ale melkymi svy od sebe od- 

 deleny, ve stfedu v hlubokou jamku se sklänejici. Otvor nezfetelny v trojboke dutine, tvof ene stfedem 

 3 poslednich komürek. Povrch jemnymi zrnicky pisku pokryt. 



Velikost: 0'5 ;;////. — Naleziste: Kamajk; zfidka. 



Bulimina variabilis d'Orb. 

 Tab. III. fig. -la, b, 6, 7. Zvets. ^15/1; orig. c. 10^ Kaftk. 



Literatura: 

 Bulimina variabilis d'Orb. Mem. 1. c. p. 40. Taf> IV. fig. 9. — 12. 

 Bulimina variabilis d'Orb. Reuss, Verst. I. p. 37. Taf. VIII. fig. 56, 76, 77. 

 Ataxopliragmiiim variabile d'Orb. sp. Geinitz Elbth. p. 124. 



Charakteristika; Skofäpka skoro kulovitä, nepravidelne spirälni, nekdy jednim smerem 

 protählä, vice mene involutni, nekdy skoro üplne zakryvaji posledni komürky pfedesle zävitky, nekdy 

 jsou vsechny patrny; hofejsi strana ponekud zplostelä. Cetne komürky (az 10) jsou od sebe od- 

 deleny tlustymi svy. Posledni komürka siroce podkovovitä, kryjici pfedchozi komürky. Povrch piscity. 



'l Pokud mi toho £as a materiäl dovoloval, snazil jsem se alespon na ietnSjäim korycanskcm druhu Bul. variabilis d'Orb. 

 strukturu skofäpky blize seznati, jakz pfi popisu tehoz druhu uvedeno tez jest. Jezto slozeni skofapky u jednotlivych druhü tohoto rodu 

 jest rüzne, tedy dluzno iiniti prüfezy od vice druhü, coz ii malych a vzäcnych forem jest velmi obtizno. 



