42 



rina, Pulvinulina) u Lagen, Rotalid (Heterosteginy Cycloclypea, Rotalie), a potvrzuje oprävnenost 

 jednoho z cetnych a dosud spornych nähledü o vzrüstu skofäpky, ze totiz kazdä pseudopodie vy- 

 tvofila kol sehe takovy sloupek, jenz pak splynul s ostatnimi dohromady a jen ono sitkoväni 

 sestihranne naznacuje meze tech sloupkü. Zajiste ze velmi jemnymi, dobfe vedenymi fezy by se 

 to dalo dokäzati u vsech Lagenid.') Prumer tech poru obnäsi O'OOS mm. 



Jeste jasneji vysvitä pomer neporovite hmoty k porovite na fezu vertikälnim podelnem 

 (fig. 6.), kdez näm jasnä, klinovita mista naznacuji prufezy zeber; na takovem prüfezu (fig. 3, 6.) 

 vidime tez kol embryonälni komürky jeste prüfez dutinou dvou komürek, jez ve spiräle (nekdy 

 nepravidelne) jsou kol ni sefadeny. Za silnejsiho zvetseni vidime nekdy na pokraji skofäpky ony 

 dutinky podoby hruskovite, jez jsou tehoz tvaru a velikosti, jako jsem je shledal u Cristellarie *) 

 a u jinych kfidovych rodii. 



Na prüfezech vertikälnich Ize vyborne sledovati pfirüstaci vrstvy a kterak pory nepfetrzite 

 i skrze velmi tluste steny prochäzeji. Zhusta se näm podafi na velmi jemnych mistech f-ezu do- 

 hlednouti, kterak jsou pory jakoby ryhovane pficne, neb sestavene ze samych prstenkü, coz sou- 

 visi se vzrüstem skofäpky. 



Flabellina elliptica Nils. sp. 

 Tab. VIII. fig. 1.— 8. 



Literatura a synonyma: 

 1827. Planularia elliptica Nilsson. Petref. suec. form. cret. pag. 11- Taf. 9. fig. 21. 



1840. Frondicularia ovata Geinitz. Ciiarakt. d. Schichten und Petrafacten der sächsisch. Kreidef. 

 II. pag. 43. Taf. 16 fig. 9., 10. 



1841. Froiidinilaria ovata Roemer. Verstein. d. nordd. Kreidegeb. pag. 96 Taf. 15. fig. 9. 

 1845. Flabellina cordata Reuss. Verstein. d. böhm. Kreidef. I. pag. 32. Taf. 8, fig. 37. — 46., 78. 

 1854. Flab. cordata Reuss. Denkschrift d. kais. Akademie d. Wissensch. Bd. VII. p. 67. Taf. 25. 



fig. 6.-8. 



1860. Flab. cordata Reuss. Sitzungsber. d. k. Akad. d. Wiss. Bd. 40, p. 216. 



1861. Flab. cordata Reuss. Sitzungsber. d. k. Akademie d. Wissensch. Bd. 41, pag. 335. 

 1872. Flab. cordata Geinitz. D. Elbthalgeb. in Sachsen. I. 4. pag. 136. 



1874. Flab. cordata Geinitz. Elbthalgeb. II., pag. 97. 



Skofäpka plochä, vejcitä neb ellipticnä, na konci v tupou spicku vybihajici, zfidka za- 

 okrouhlenä. Komürky, poctem 5 — 20, üzke, z pocätku skoro zcela objimajici se, obloukovite, 

 sestavene v spiräle, kterä vynikä ponekud z obvodu skofäpky; pozdejsi komürky jsou sestaveny 

 V pfimce a kryji se stfechovite. Jednotlive komürky oddeleny jsou svy, klare na mladsich zacho- 

 vanych exempläfich jsou jen temne neb modrosede prosvitajicimi carami naznaceny ; na starsich, 

 otfenych exempläfich vystupuji jako listny z povrchu skofäpky. 



Celkem Ize die tvaru skofäpky rozeznävati dvoji formu. Jedna se vyznacuje tim, ze mä 

 prvni komürky sestaveny ve spiräle, jez silne vybocuje z ellipticneho obvodu skofäpky, tak ze 

 nabyvä tato tvaru rhomboedrickeho, steny ostatnich komürek se sbihaji pod ostrym ühlem, tak ze 

 skofäpka konci ostrou spickou a nejvetsi sifky nabyvä blize stfedu skofäpky. Druhä forma mä 

 prvni komürky sestaveny ve spiräle, jez jest uvnitf asi v jedne (spodni) ctvrtine ellipticneho obvodu 



') Ponäkud rozdilnS jsou tvofeny podobne sloupky u Globigerinid, a Carter se domnivd, ze takove sloupky u Rotalid (Planor- 

 bulina) souvisi s kanalsystemem a ze väechny skofäpky väech perforovanych foraminifer vlastnfi jsou slozeny ze samych sloupkü. 

 ") Viz strukturu Cristellaria rotulata Lamarck. 



