47 



Discorbina inflata n. sp. 



Tab. X. fig. 4. (7, b, c. Tj^ihtl. 160/1 ; orig. c. 47. Kamajk. 



Skofäpka spirälne zatocenä, se zävitky üplne se objimajicimi, na jedne strane silne pfi- 

 ostfenä, na druhe strane pravidelne okrouhlä. Posledni zävitek jevi 7 komürek, silne vydutych, 

 hlubokymi, ostrymi svy od sehe oddelenych. Svy na svrchni strane (fig. 4(r.) mälo zahnute, radiälne 

 do stfedu pupku smefujici ; na spodni strane (fig. 4 b) silne zahnute, tangentiälne se dotykajici 

 dutiny skofäpkove. Posledni komürka velice vydutä. Otvor jest polomesicovitä sterbina, tesne 

 ku pfedchäzejicimu zävitku pfilehajici. 



Velikost: 0'15 mm. — Naleziste: Kamajk; zfidka. 



Discorbina oligostegia n. sp. 

 Tab. X. fig. 4. a, b. Zvets. 90/1 ; orig. c. 5 1 . Kafik. 



Skoi^äpka skoro kruhovitä, silne na obe strany pravidelne vyklenutä, na hfbete ponekud 

 plochä. Zävitky se üplne kryji a tvofi hluboke, po obou stranäch stejne pupky. Na poslednim 

 zävitku 5 — 6 komürek slabe naznacenymi svy. Plocha posledni komürky silne v pfed vyklenutä. 

 Otvor velmi uzounkä, zahnutä sterbina na dolejsi strane pfedni plochy posledni komürky. 



Velikost: 0'2 mm. — Naleziste: Kafik; velmi zfidka. 



Discorbina regularis n. sp. 

 Tab. X. fig. Ort, b. Zvets. 100/1; orig. c. 40. Kamajk. 



Skofäpka pravidelne okrouhlä, na obe strany stejne silne vyklenutä, na obvodu smacklä, 

 tak ze se zdä, jako by kylem byla opatfena. Zävitky se üplne kryji; posledni zävitek nese 7 ko- 

 mürek, kterez jsou silne vydute, jemnymi, ale ostrymi, mirne zahnutymi svy od sebe oddeleny. 

 Üsti jest polomesicnä skulina, pfilehajici tesne na pfedesly zävitek. 



Velikost: 5 mm. — Naleziste: Kamajk; zfidka. 



Geologicke rozsifeni. 



Ukolem näsledujicich fädek jest podati strucny pfehled geologickeho rozsifeni popsanych 

 foraminifer po stränce druhove; nevdecny to ükol, vyzadujici nejvetsi svedomitosti a pilne orien- 

 tacni präce po veskerem kfidovem ütvaru ceskem, by näm byl spolehlivym voditkem pfi srovnäväni 

 nasi fauny s faunou tychz vrstev v jinych zemich, kteryzto ükol nad miru stizen jest neustälenymi, 

 sobe pfecasto odporujicimi nähledy o hodnote mnohych druhü, ba i rodü. (Blizsi viz : J. Ferner: 

 Pfedbezny kriticky seznam foraminifer z bfezenskych vrstev. „Vestnik kräl. ceske spolecnosti nauk". 

 Rocnik 1892, pag. 34 — 36.) Celkem Ize s jistotou tvrditi, ze foraminifery korycanskych vrstev, 

 pokud se tyce rodü, souhlasi s foraminiferami z cenomanu zemi cizich, zvläste z Francie.') Co se 

 tyce jednotlivych druhü popsanych (celkem 61, z nichz jest 40 novych druhü), tu zjistil jsem, ze 

 rozsifeni jednotlivych druhü jest mnohem vetsi, nez jak by se dalo souditi die praci Reussovych, 

 jakz pfipojeny tabelärni seznam ukazuje. Ze jest tak velky pocet novych druhü, da se lehce vy- 



') PH te pfilezitosti podotykäm, ze jest se s velkou opatrnost! drzeti d'Orbignyho seznamu v jeho Paleontologie Stratigrafique, 

 kterez obsahuje pouze velmi chatrn6 a krätke popisy novych druhü, jez nikde vyobrazeny nejsou. 



