következteben egyre növekedik ; az €16 molekulakkal 
vesznek ugyan fel a szervezetek eletteleneket is (mo- 
lecules brutes), ezeket azonban a kıyälasztö szervek 
ismet kiküszöbölik. Az eletnek azon szakäban, mely- 
ben a növeny vagy ällat fejlödesenek tetöfokat el- 
erte, a szerves molekuläk, melyeket a täplalekkal 
folytonosan felvesz, nem fordittatnak több&e a szer- 
vek tovabbfejlödesere, hanem csupan az elhasznäl- 
taknak pötlasära, feleslegök pedig a testnek minden 
reszeböl egy vagy több külön szervben, az ivar- 
szervekben gyül össze; ezek kepezik azutan az ivar- 
väladekokat, melyek e szerint a test összes reszeinek 
mintesy kvintesszeneziajaböl allanak s vagy közvetet- 
lenül, vagy, a vältivarü allatoknäl, a him es nösteny 
ivarvaladekänak keveredese utan, a szulekkel egeszen 
megesyezö üj szervezetekke esoportosulnak. Az ivar- 
väladekokban, Burron szerint, a nöstenynel is elö- 
fordulö «allatoeskak» nem egyebek, mint a test min- 
den reszeiböl összegyült szerves molekuläk. — A bel- 
fergek kepzödeset, mely egesz a legujabb idökig oly 
szamos hipotezisre adott alkalmat, Burron elmele- 
tevel teljesen összhangzölag oly mödon magyaräzza, 
hogy ezek, ugy mint az allatnak szervei s magzataı, 
szerves molekuläk esoportosulasa altal jönek letre, 
tehät magäban a gazdaban kepzödnek.* 
Burronnak ezen genialis elmelete, habär mai nap 
következteteseinek egesz lämezolatat elhibazottnak 
kell is tartanunk, reszleteiben ketsegkivül több oly | 
felfogast tartalmaz, melyet az utökor vizsgälatai he- 
lyeseknek bizonyitottak. Burrox-nak nevezetesen 
azon felfogasa, hogy a szervezetek elö molekuläk- 
böl vannak összeteve, nem puszta spekuläeziö ered- 
menye, hanem megfisyeleseken alapszik. Hosy a 
növenyek teste sejtekböl van Öösszeteve, erröl, mint 
fenntebb emlitök, mär Hoore-nak, Grew-nak s MAr.- 
* A fergeknek Burron telfogäsa szerinti k&öpzödese ellen 
alapos tudomänyos köszültsöggel, szällott sikra egy talän 
szaktärsaim elött is kevöss& ismert nevü multszäzadbeli ha- 
zänkfia, CstWrı VERESTÖI SÄMUERL, a tudomäny akkori szin- 
vonalän ällö meglehetös terjedelmes doktori ertekez6söben 
(Speeimen annotationum helminthologiearum, quae natu- 
ralem speetant historiam Lumbrieorum et cet. A Samuele 
Verestöi de Cs6r, transylvanico hungaro. Franequerae. 1772.), 
mely oly nagy jelentösögüinek tartatott, hogy GmeLIN Linnt 
term6szetrendszerönek XIII. kiadäsäban VERESTÖI-t mint 
anetoritäst idezi. («De intestinalium historia meruere Pal- 
las (1760), Verestöi de Özer (1772), Hopp (1780) Goeze 
(1782), Bloch (1782), Werner (1782), Retzius (1786) Schrank.» 
Conf. Carotı A Linne Systema Naturae. Tom I. Pars VI. 
1788. p. 3023.) 
PIGHT-nak is volt nemi fogalma, NEEDHAMm TURBERVILL 
pedig, kivel Burrox igen szoros tudomänyos össze- 
köttetesben allott, szamtalan vizsgälatra tämasz- 
kodva, közölhete Burrox-nal, hogy a növenyeknek 
minden resze aprö elö reszeeskekböl van Összeteve ; ! 
ezen vizsgalatokra tamaszkodva ältalanosıthata Bur- 
ron tetelöt, mely szerint minden szervezet &lö mole- 
kuläknak, azaz mint a mai münyelven mondjuk, sej- 
teknek összeteteleböl (sejtällamböl) all. Legalabb is 
ugyanolyan jogosultsäggal mondhatjuk Burron-röl, 
hogy elmelete a sejtelmelet jöslatät foglalja magäban, 
mint a minö jogosultsäggal reklämälta magänak 
ÖKEN, SCHLEIDEN € ScHwAnN fellepese utän 1843- 
ban azon 6rdemet,” hogy az «Öshölyagocska»-rol 
(Urbläschen) &s Infusoriumröl s26l6 hipothezisevel 
mär 1505-ben megvetette alapjat a sejtelmeletnek ; 
egy oly hipothezissel, mely voltakepen nem egyeb, 
mint a Burron-enak mas münyelven valö reproduka- 
lasa.* A mult szazad szamos termeszettudösa, isy pl. 
! Burron Op. eit., 566. 
* Lehre der Naturphilosophie. Dritte, neu bearbeitete 
Auflage. Zürich, 1843. p. III. 
* Besteht die organische Grundmasse aus Infusorien : 
so muss die ganze organische Welt aus Infusorien entste- 
hen. Pflanzen und Thiere können nur Metamorphosen von 
Infusorien sein. 
Ist dieses, so müssen auch alle Organisationen aus 
Infusorien bestehen, und sich bei ihrer Zerstörung in die- 
selben auflösen. Jede Pflanze, jedes Thier verwandelt sieh 
bei der Maceration in eine schleimige Masse ; diese verfault, 
und die Flüssigkeit ist mit Infusorien angefüllt. 
Das Fanlen ist nichts anders als ein Zerfallen der 
Organismen in Infusorien, eine Reduetion des höheren Le- 
bens auf das Urleben. 
Die Organismen sind eine Synthesis von Infusorien. 
Die Erzeugung ist nichts anderes, als eine Zusammenhäufung 
unendlich vieler Schleimpunkte, Infusorien. 
Es sind nämlich die Organismen nicht schon im klein- 
sten ganz und vollständig gezeichnet, präformiert enthalten 
sondern nur infusoriale Bläschen, die durch verschiedene 
Combinationen sich verschieden gestalten und zu höheren 
Organismen aufwachsen. Id. m. p. 155. $. 940—943. 
Hasonlö, söt nagyobb jogosultsäggal, mert eszme&jet 
vilägosabban fejezi ki, lehetne GorTHE-t a sejtelmelet elö- 
hirdetöjekent tisztelnünk, 1807-ben irt következö szavai 
utän: «Jedes Lebendige ist kein Einzelnes, sondern eine 
Mehrheit; selbst insofern es uns als Individuum erscheint, 
bleibt es doch eine Versammlung von lebendigen, selbständi- 
gen Wesen, die der Idee, der Anlage nach gleich sind, in der 
Erscheinung aber gleich oder ähnlich, ungleich oder un- 
ähnlich werden können.» (Morphologie. Sämmtliche Werke. 
Mit Einleitung von Karl Goedeke IX. Bd. Stuttgart. 1875. 
