12 
latkäk helyvältoztatasa valösagos rejtelynek latszott, s 
anyagot szolgältatott küulönbözö meddöspekuläcziökra. 
Igy Roxzsen pl. 1755-ben a Volvox Globator mozgäsät 
oly mödon masyarazza, hogy a golyö belsejeböl a 
vegleny akaratatol függö wanyokban finom esöveken 
at lathatatlan vizsugarak lövelltetnek ki, melyeknek | 
visszalökö hatäsa azt, mint a Segner-fele kereket, 
sördulö mozgasba hozza. 
A mi a belsö szerveket illeti, melyekröl MüLver 
emlitest tesz, ezekre nezve ki kell emelnünk, hogy 
alattok j6 reszt csupan a kerckällatkäk könnyen meg- 
különböztethetö bele es petefeszke ertendö ; a tulaj- 
donkepeni veglenyek belseje MÜLLER szerint szem- 
eses, nyalkäs allomäanybol (materia mueida, mera 
gelatina) azaz: mint mai nap mäs mükifejez6ssel 
mondjuk, protoplazmaböl all, mely könnyen szetfoly 
s molekuläkra bomlik fel. A veglenyek szetfolyt pro- 
toplazmajaban elöfordulo rögöeskeket GLEICHEN! epen 
ugy, mint kesöbb Eurenserg, peteknek tartotta; 
ugyanezen felfogässal kesöbb meg egyszer talalkozunk 
Perry-nel, kinek blastiai szinten nem egyebek, mint 
a veglenyek protoplazmajaban elöfordulo különbözö 
termeszetü rögöcskek. 
A csillöszörös äzalckallatkak szäjnyiläasat mär a 
legregibb buvarok is ismertek ; 1gy JosLor mär 1716- 
ban leirja, hogyan nyeldesik bors-azalekban a nagy 
Oxytrichak (araignces aquatiques) a kis Kolpoda Cu- 
cullusokat (Cornemuses);? Tremzuey lätta a Vorticella- 
feleknel &s Stentornäl; SpaLLanzanı igen jöl meg- 
különböztette a Vorticellafeleknel s a Paramecium 
Aurelianal; Gueıchen pedig különbözö mäs csillö- 
szörösöknel is,nevezetesen a Kolpodandl, söt a Glau- 
coma seinlillans-nal a szäjnyiläst szegelyzö rezgö här- 
tyat is megkülönböztette;? nemkülönben ugyanö az 
alfelnyilast is latta nemely csillöszörösnel. 
Az utöbb emlitett buvar azon cezelböl, hogy az 
äzalckällatkäk belsö szerveit läthatöbbakkä tehesse, 
mär 1781-ben azon gondolatra jött, hogy täpläalö esa- 
tornajukat, melynek elöfordulasat gyanıtotta, szines 
taplalekkal megfesse; ezen ezelböl az äzalekba finom 
karmint vagy indigöt kevert, melyet az äzalekällatkak 
csakugyan mohön nyeltek el; &s lätott belsejökben piros 
vagy kek gömböket, melyeket bizonyos idö mulva az 
alfelnyilason kiüritettek s melyeket GLeıcmen petck- 
nek tartott.* GLEICHEN ezen kiserlete a veglenyck 
ı 180. 
° II. partie du Tome I, 14 
22919: 
* 197—199. 
| feltevesenek konzekveneziai vontak maguk 
 szervezetenek megertesere a jovöben vegzetesse lön, 
a mennyiben EurEnBERG ugyanezen mödszert al- 
kalmazva, a protoplazmäban fellepö ideiglenes üröcs- 
keket, melyek a behabart karminnal, indigöval vagy 
mäs festekszemecskekkel megtelnek, külön belesön 
fürtösen függö ällando gyomroknak tekintette. Ezen 
bonyolödott szerkezetü, sok gyomru emesztökeszülek 
utan 
EHrengBerG-nek többi teves nezeteit s vezettck öt a 
tevedesek egesz ütvesztöjebe. 
Sajatsagos, a kor naiv elettani nezeteire azonban 
igen jellemzö Mürzer O. F. azon felfogasa, hogy 
az azalckällatkak esupän csak vizböl elnek s szilard 
taplalekot egyaltalaban nem vesznek fel; különben 
Mürverszerint a Nais-, Hydrachnaf elek, Entomostra- 
kok es folyövizi kagylök szinten csak vızböl elnek.! 
A veglenyek legjellemzöbb szervei, a magkepletek 
3 lüktetö üröeskek nem kerültek ugyan ki egeszen az 
elsö buvarok figyelmet, de a rajok vonatkozö egyes 
eszleleteknek nagyobb jelentöseget nem tulajdonit- . 
tottak, s e szerint nem is vezethettek e szervek 
ertekenek teljes meltatäsara. Egyes Vorticellafelck 
szalagalakü magjäat mär Rosen €S LEDERMÜLLER 
is megkülönböztette.”? Müuter hasonlökepen ismerte 
aVaginicolak 63 Cothurnidk szalagszerü magjät, nem- 
különben igen szamos. mäs csillöszörös azalekallat- 
käct,s azokat düczoeskaknak( noduli ), ätlatszo pontok- 
nak vagy gömböcskeknek (puncta pellucida, globuli 
hyalini )nevezi; legpontosabban irja le a Loxophyllum 
Meleagris ( Kolpoda Meleagris Müll)? es a Stentor 
polymorphus ( Vorticella polymorpha Müll )* olvasö- 
szerüi maglänezolatät, melyet a Loxophyllum Mele- 
agrisnal gyomomak vagy belnek megfelelö szervnek 
tekint. A lüktetöüröeskeket szinten szamos azalckallat- 
kanal megkülönböztette MüLter, s majd dtlätszo kör- 
nek (eirculus hyalinus), vagy kerek nyilasnak (apertura 
eireularis), majd ismet atlätszo gömböeskenek (globulus 
pellueidus) nevezte, s a magkepletekkel gyakran 
összetevesztette. SpaLLanzanı volt az elsö, ki a Pura- 
mecium Aureliänak kiürüleskor esillagalakot öltö ket 
lüktetö üröeskejet felfedezte, megligyelte tovabba ezek- 
nek valtogatva törtenö ütemes lükteteset? s azokat le- 
lekzöszerveknek tekintette. GLEICHEN SPALLANZANI-tÖl 
p. XII—XI. 
LEDERMÜLLER, 174. t. SS. 
> 100. t. XIV 1—6 et XV. 1—5. 
2 360 t. X. XXXVL 1—13. 
” LazzaRo SPALLANZANI, Opuseuli di fisica animale e 
vw 
vegetabile. Milano, 1826. p. 224. t. I £. 18, 
