13 
egeszen függetlenül, egy mäs äzalekallatkanal, melyet 
«pelit ovale» nevvel jelöl s melyben a Glaucoma 
seintillanst lehet felismerni, szinten felfedezte az 
tiröesk6t s annak lükteteseit. Erdekes felfedezösst ezen 
szavakkal adja elö: «Itt valamı egeszen ujat es hallat- 
lant lattam, az a-val! jelölt hölyag (bulle) egymäsutan 
többször mint tizszer összehüuzödott s ismet kitägult; 
vajjon ez-e az ällatocskanak a szive? nem tudnek ra 
feleletet adni ..... »2 EuRENngerc-et illeti az erdem, 
hogy a magkepleteknek 6s lüktetö üröeskeknek altala- 
nos elöfordulasät kimutatta, bar mindket szervnek 
elettani feladatät teljesen felreismerte. 
A szaporodäst illetöleg nem egy erdekes, resz- 
ben a legujabb vizsgalatoktöl megerösitett eszleletet 
köszönunk a veglenyek elsö buvarainak, esakhogy 
ezen vizsgälatok is sok valötlan feltevestöl vannak 
eltorzitva. A generatio swquivoca ugyan, mint mär 
emlitöm, közhitelben ällott s ellene esak kevesen 
emeltek szöt, 18y JoBLoT &s SPALLANZANT, kik azt allıt- 
tak, hogy az äzalekokat gyorsan benepesitö mikro- 
szkopi lenyek mindenütt elterjedt paränyı petekböl 
fejlödnek ki. A szülek nelküli elsödleges keletkezes 
hipothezisenek daczara azonban esyes äzalekallatkak 
szaporodäsi mödjait is korän felismertek. TremsLey 
Änramim, az edesvizi Hydränak meltän ünnepelt 
vizsgälöja, mär 1745-ben remek leiräsät adta a Vorti- 
cellafelek es Stentorok oszläsanak, melyhez csak a 
legujabb idö szolgältathatott kiegeszitö reszleteket ; 
Bonner, BAKER, GOEZE, SAUSSURE, SPALLANZANI, GLEI- 
CHEN 68 Mürusr O. Fr. a Vorticellafeleknek 65 szämos 
mas äzalekallatkänak oszläasat ismertettek. 
SPALLANZANI egy merevkocsänyü Vorticellafele- 
nel, melyben az Opercularia coarctatät velem felis- 
merhetni, sajatsagos szaporodäst 6szlelt; az äzalek- 
allatka testenek also reszeböl egy testeesket lätott 
kinöni, mely kesöbb az anyaröllevalvan, azt sebes 
rajzassal elhagyta,? hogy k6söbb letelepedve, hozzä 
hasonlova fejlödjek. 18512-ben 
GRUITHUISEN, k6söbb pedig Eurensurg, es sarjadzäs- 
nak tekintette. S annak is tekintettek a legujabb idöig, 
Ugyanezt &szlelte 
mig Stein bebizonyitotta, hogy ezen lätszölagos sar- 
jadzäs egy neme azegybekelösnek, az u.n. sarjudzds- 
vagy rügyszerü egybekeles (kmospenförmige Conjuga- 
tion). A kia Vorticellafelek ezen erdekes egybekeleset 
valaha lätta, Sparvanzanı, durva, de jellemzö rajza 
utan könnyen felismerheti, hosy tenyleg sarjadzas- 
2 u SOIDRT N 
2213. 
Opec, 2109. 1. t. DR, 
szerü egybekelest lätott, bar azt egeszen tevesen ma- 
gyarazta. 
A szabadon mozgo azalekällatkak paronkent valo 
egybekelesenek (conjugatio, coitus) ismerete oly regi, 
mint magok& az apıo äAllatocskäke; ezen &rdekes 
folyamatot mar LEnwUWENHOEK, JOBLOT, WRISBERG Es 
GLEICHEN mesfisyelte sa ket utöbbi reszletesebben le 
is irta. Minthogy azonban MÜLLER az egybekelest 
hossziranyu oszlasnak tartotta* s ezen felfogason 
EHRENBERG is 05ztozott, altalanosan elterjedt azon tan, 
hosy az azalekällatkäk harant es hossziranyu oszlässal 
szaporodnak; csak a legujabb idöben Barzıant kez- 
demenyezese utan lön bebizonyıtva, hogy a hossz- 
iranyban egsymäst megfekvö azalckällatkak nincsenek 
oszlöfelben, hanem a közösüles egy sajatsägos nemere 
keltek össze, mint azt a legregibb büvarok allıtottäk. 
A Volvoxw Globatornak ivartalan szaporodäsa, 
melynel az EHRENBERG-ig egyetlen ällatnak velt anya- 
telepböl a fiöktelepek kirajzasat mar LewuwunHosk 
z 
is s utäna szämos mas buvär eszlelte, azon felfogasra 
vezetett, hosy a veglenyek egy resze elevenszülö.” * 
* MÜLLER, ügy lätszik, hogy tulajdonk&pen ellentmon- 
däsban van önmagäval, a mennyiben nagy munkäjänak priefa- 
eziöjaban (p. XI) a hossziränyban egyesült äzalekällatkäkröl 
azt äAllitja, hogy hatärozottan oszläsban vannak, s öva int 
azon felfogäs ellen, mely ezen päronkenti összefüggest egybe- 
kel&snek tekinti. A Paramecium Aurelidnak leiräsanäl ellenben 
(p- SS), miutän reszletesen tärgyalta &szleleteit a päronkent 
egyesült Parameciumokrol, azon hatärozott, többi felfogäsaval 
ellenkezö velemenyhez jut, hogy ezen egyesülös tenyleg 
közösüles: «Vera dehine copula est, Aureliaeque maturae, 
et ante plenam magnitudinem, Veneri litare amant,» Az 
ellentmondäs MÜLLER 17S6-böl kelt nagy monografiäjanak 
geneziseben leli magyarazatät. Ezen fontos mü ugyanis 
nem egyeb, mint a veglönyek azon rendszeres feldolgoza- 
sänak, melyct MÜLLER az összes szärazföldi s &desvizi för- 
gek törtönetet täıgyalö 1773-böl kelt müveben adott, to- 
vabbi vizsgälatokra alapitott, tetemesen bövitett ätdolgo- 
zäsa, melyet 17S4-ben bekövetkezett halala miatt Mürrer 
maga nem rendezlıetett sajtö ala, hanem szetszört ixezira- 
taiböl baratja, Fagrıcıus, äAllitott össze, ki az elsö kiadäs 
praefacziöjät, melyen MÜLLER az tjabb 11 &vre terjedö vizs- 
sälatok következteben szükseges vältoztatäsokat, ndläny 
jelentektelen kihagyason kivül, m&g nem tette meg, vältoz- 
tatäs nelkül vette At az ij mübe, minden tekintet nelkül 
arra, hosy a Paramechunnak ätdolgozasa lenyegesen kü- 
lönbözik az elsö kiadäsbelitöl. Igy jött l&ötre azon lätszo- 
lagos ellentmondäs, mely az elsö kiadäsban elö nem fordul. 
"== Ismeretes, hogy a Volvow Globator fiöktelepeinek 
belsejeben az unokatelepek nagy anyasejtjeit mär gyenge 
nagyitäsnal is jöl meg lehet különböztetni, meg is különböz- 
tettök mär a Volvoa Globatornak elsö &szlelöi is. Ezen 
sokat esodält felfedezes BonNET-t az Ügynevezett beskatu- 
Iydzdsi elmelet (Theorie d’emboitement) felällitäsara vezette, 
melynek lenyege abban äll, hogy az összes ällatokuäl az 
anya belsej&ben, mint a Volvoxw Globatornal, az utödok mär 
