követve, az azalekällatkäkat szinten a feregosztälyba 
sorolta, mint ennek külön rendet, melyet kortärsainal 
valamivel szorosabban irt ugyan körül, mindemellett 
egyes Diatomeäkkal s Desmidiaceakkal, a Volvo- 
cineäk — s egyeb Flagellätokkal, Schizomycetekkel, 
Rhizopodokkal es Ciliatokkal együtt a kerekallatkä- 
kat, Cereariäkat &s Anevillulafeleket, söt egy fiatal 
Urystatella 
Mucedo) is felvett äzalekällatkäi köze, melyeket szer- 
Bryozoumot ( Leucophra heteroclisa 
vezetök szerint köt esoportra osztott. U. m. 1. Infusoria 
(sensu strietiori), fegyverzett szemmel is igen 
paranyiaknak läatszö, az ondöban elökkel 
legközelebb rokon, egynemü, nyälkas s min- 
den megkülönböztethetö szerv nelküli älla- 
toeskäk; 2. Bullaria, szinten legnagyobbreszt 
mikroszköpi, különnemü, belsö &s külsö 
szervekkel ellätott vizi allatocskäk.! Az elsö 
esoportban 10 g6nuszt (Crassiuseula: Monas, Pro- 
teus, Volvox, Enchelys, Vibrio, — Membranacea: 
Uyelidium, Paramecium, Kolpoda, Gönium, Bur- 
saria), a mäsikban pedig 7-et, (Nuda: Üercaria, 
Trichoda, Kerona, Himantopus, Leucophra, Vorti- 
cella,? — Testa teeta: Brachionus ); összesen tehät 
17 genuszt s mindössze 378 speezieszt különböztetett 
mes. Valamennyi genusz közül esupän az utolsö, a 
brachionus, mely tisztän esak kerekällatkäkat foglal | 
magäban, felel meg termeszetes esoportnak; s egy 
futölagos megjegyzesböl, mely szerint a Brachionus 
a Bullariumok legtökeletesebb kepviselöje,? arra lehet 
következtetni, hogy mär Müuter hajlandö volt az 
aranylag magas szervezetü kerekällatkakat a szoros 
ertelemben vett azalekallatkäktöl egeszen elvalasztani, 
miben talan esak munkäjänak teljes ätdolgozasa elött 
bekövetkezett halala akadälyozta meg. MÜüLLer-nek 
valamennyi többi genusza ellenben több6-kevesbbe 
eoyüve nem tartozö elemek tarka kevereke; igy 
pl. Vibrio genuszäban Schizomycetek, Diatomeäk, & 
Desmidiacedk egy kepviselöje (Vibrio Lunula 
Closterium Lamula ) s Angvillulafelck vannak szämos 
Fönchelysfelövel es Tracheliusfelövel egyesitve. 
A mi Mürner munkäjät a vöglenyek ismeretere 
oly nagyfontossäguvä tette, az, felfogasom szerint, a 
omne animans, quod nec inter Mammalia, Aves, 
Amphibia, Pisces,nec inter Inseeta loeum obtinet.» 
(Vermium ete. historia. Havniae et Lipsiae. 1773. Vol. imi 
pars ima. Praefatio.) 
ı Op. eit. p.: VIII. 
2 Ib. XXVI. 
SE 
99% 
333. 
16 
nagyszamu alakoknak, a mennyire csak nagyitöi 
engedtek, pontos es reszletes, tovabba minden fan- 
tazıatöl ment jozan €&s lelkiismeretes leiräs. — 
«Nihil facilius quam animaleula videre, eorumque 
motu et ludo delectari, differentias vero in bestiolis 
simplieissimis, aqılissimis, mutabilibus, in area mi- 
nimi campı paucissimis luminis raduüs ilustrati con- 
spectum omni momento efjugientibus, percipere, per- 
ceptas variosque eujusvis motus verbis significantibus 
exprimere, hic labor, hoc opus.» ! Ezen nehe6z feladat 
megoldasa Mürter-nek mesterileg sikerült minta- 
szerü monografiäjaban, melynek beeset s haszna- 
vehetöseget meg különösen emeli a fivere Mütrr (C.F. 
rajzolta &s metszette 30 igen tiszta kivitelü, remek 
tabla, mely a leirt ällatoeskäkröl ritka hüseggel adja 
vissza mindazt, a mit Müruer lätott &s, — a mi bizo- 
nyära nem utolsö erdeme, — soha sem többet, 
mint a mennyit nacyıtöival läthatott. 
MÜLLER munkaja az elsö szaz evnek, mely a veg- 
lenyek felfedezese öta legördült, valöban meltö zar- 
követ kepezi. A nagyreszt terv nelkül, kapkodva 
sytjtött s fantasztikus spekulaeziökkal eltorzitott 
töredekes adatok, melyek a Müuter fellepese elötti 
idöt jellemzik, nem elegithettek többe ki sem a szer- 
vezeteket minden iranyban tanulmänyozö biolögot, 
sem pedig a termeszettudomanyoknak azon idöben 
oly tülnyomö szamt egyoldalüu mivelöit, kik, a nagy 
Linnt uttörö munkajanak ezeljät meröben felre- 
ismerve, a tudomäny egyedüli feladatät az alakok 
ismertetö jegyeinek registräläsäban, körülirö katalo- 
gusok szerkeszteseben kerestek. MÜLLER munkäja- 
ban mind a biolög, mind a szisztematikus megtalälta 
azon alapot, mely a tovabbepitest lehetöve tette; s 
50 even keresztül, egesz EHRENBERG fellepeseig, üey- 
szölvan az egyedüli alapmunka maradt, melynek 
rendszertani reszet GmELIN a Linn& termeszetrend- 
szerenek XII. kiadasaba (1788) beveven, ebböl pedig 
szamos kezikönyvbe ätvetetven, esakhamar szeleskörü 
elterjedösben reszesült. 
A MüLtER 65 EHkenBerG közötti idöben az ala- 
kok ismeretet több buvar szelesbittette, kık között 
az elsö hely ketsegkıvül Schrank P. Ferenez lands- 
huti egyetemi tanärt illeti meg, ki Bajororszäg fau- 
najat täreyalö munkajaban ? szamos uj alakot pon- 
tosan irt le. Az alakok ismeretenek szelesbitesere 
iränyulö törekvöseknel azonban sokkal fontosabbak 
ıJ b. p. XVIII-ATIX. 
” Fauna boiea. 1798—1803. 
