kerekällatka közül s megfelelö helyöket a gyomoräl- 
latkäk osztälyaban jelölte ki. Kiküszöbölte tovabba a 
Bryozoumokhoz tartozö Leucophra heteroclität, vala- | 
mint a MüLter-töl a Öercaria nembe foglalt ondö- 
testeeskeket s a Distomafelek alezait, a tulajdonkepi 
Oercariakat s vegre a Vibrio-nembe foglalt Ansvil- 
lulafeleket. Ellenben, MüLLeEr-t követve, 6 is felvette 
syomorällatkäi köze a Schizomyvcetek egy reszet (Vib- 
rionta), tovabba összes levelzöld-nelküuli &s levelzöl- 
det tartalmazö Flagellätokat ; vegre szämos, illetekes 
szaktarsanak azon velemenye elleneben, hogy ezen 
szervezetek a növenyorszagba tartoznak (Acarpn, DE 
ÜANDOLLE, FRIES, GRUITHUISEN, HookEr, Kürzıng, 
Meyen, MorREN, NEES Von ERsENBECK, Turpin, TRe- 
vıranus stb.), a Olosterinäkat sa Diatomeäkkal egye- 
sitett többi Desmidiaceakat ( = Bacillaria Ehbg) ; 
ez utöbbiak köze sorozä, függelek gyanäant, az Acı- 
netafelek egy reszet is (Acineta Lyngbeyei, A. tube- 
rosa, A. mystacina), mig a Podophrya fixdt az Acti- 
nophrys 63 Trichodiscus melle az Einchelysfelek köze 
iktata. A Rhizopodok közül aranylag keveset irt le 
EHRENBERG nagy munkäjaban; mindössze n&häny 
Amoeba-fajt, mint eey külön esalädnak, az Amoeba- 
felek esalädjänak, tovabbä nehäny Arcella es Dif- 
flugia-fajt, mint az Arcellafelek esalädjänak kepvise- 
löit ; tovabba n&häany Heliozoumot az Actinophrys 3 
Trichodiscus nembe foglalva, melyeket a Podophrya 
fixa kivötelevel esupän holotrich äzalekallatkäkat tar- 
talmaz6 Einchelysfelck esalädjäaba osztotta be. A Poly- 
thalamiumokrol Eurengere azt velte, hogy a Bryo- 
zoumokkal vokonsägban ällanak; a Radiolärokat 
(= Polyeystina Ehbg.) vögre, melyeket esupan e1ö &s 
kihalt fajok kovapänczelai utän ismert, majd a Poly- 
gastrieumokkal rokon esoport (1838), majd ismöt egy 
külön ällatosztäly k6pviselöinek tekintette.* 
Mikent ismereteink jelenlesi ällasa mellett bizo- 
nyossäggal ällithatö, ezen szervezetökre igen le- 
nyegesen különbözö veglenyek, EHRENBERG felfogäsa 
szerint, paranyisaguk mellett is magosan kifejlödött 
s egyöntetü jellemzö szervezettel vannak ellätva, me- 
lyet a következö rövid kepben megkiserlek väzolni. 
FHRENBERG-et vizsgäalatai mindjärt kezdetben 
az azalekallatkak bonyolödott szerkezetü taplalkozö 
szerveinek feltevesere tereltek, s az elert, helyesnek 
tartott eredmenyek tovabb vezettek ö6t a magasabb 
" A Durour L£on-töl 1826-ban (Annales des Scien- 
ces naturelles t. VIII.) elöször leirt Greyarinafeleket, me- 
lyek azon idöben ältaläban fergeknek tartattak, EnrunBerG 
egeszen figyelmen kivül hagyta, 
allatoknal elöfordulö egyeb szervek keresesere, vegre 
pedig a magas szervezetet hirdetö tannak tagadha- 
tatlanul mesteri kifejtesere. Eurenzeng edles meg- 
figyeleset nem kerülhette ki Mürver-nek azon sar- 
kalatos tevedese, hogy az azalekallatkak egyaltala- 
ban nem vesznek magukhoz sziläard täaplalekot; a 
nagyobb azalekällatkak belsejeben könnyen megkü- 
lönböztethetök az elnyelt idegen testek s keves beke- 
türessel a nyeles aktusa is megfigyelhetö. EurenBERrG 
nem esupän a nyelest s a különbözö szerkezetü gara- 
tot, hanem, mint elötte mär GLEICHEN, az em6szt- 
hetetlen täplälekalkatreszek kiüriteset is megfisyelte s 
azon eredmenyre jutott, hogy az alfelnyiläs majd ösz- 
szeesik a szajjal, majd ismet töle kisebb-nagyobb tä- 
volsägban, n&ha pen a test ellenkezö röszen, foglal he- 
lyet. Feltünt tovabbä Eureneere-nek, hogy a tapla- 
lökalkatreszek, a szajtol az alfelnyilasig valö haladasuk 
közben, bizonyos szabälyos palyät irmak le, mely ncha 
egyenes, mäskor pörgen csavart, vagy patköalakulag 
hajlott. Ha van szajnyiläs, neha meg jöl megkü- 
lönböztethetö, s finomabb szerkezetere igen külön- 
bözö garat s többnyire külön alfelnyilas is, melyhez az 
emeszthetlen alkatreszek bizonyos szabälyos lefutasü 
pälyän jutnak, vajjon nem valöszinü-e, hogy az epen 
emlitett pälya lefutasäban, fnomsäga miatt közvetet- 
lenül ki nem vehetö belreszlet is van, mely a szajat, 
illetöleg a garatot az alfelnyilassal összeköti? Ezen ker- 
dest ällitotta fel maganak Eurengere 8 oly mödszert 
keresett, melylyel azt megoldhassa, azaz a läthatat- 
lan bölesatornät läthatövä tegye. A sikerrel kinalö 
mödszert kitalälta mär elötte GteicHen, ki azalekal- 
latkäit (12.1.) karminnal etette. Ezen mödszert alkal- 
mazva, azt talälta Eurengerg, hogy a karmin-, in- 
digö-, vagy esyeh festekszemecskek, melyeken az aza- 
lekällatkäk mohön kapnak, a szäjon, illetöleg a gara- 
ton ät a test belsejebe habartatva, gömbölyüded üröcs- 
köket töltenek ki, melyeket mär GLEICHEN is latott es 
megfoghatatlan mödon az azalekallatkak megfestödött 
peteinek tartott; anyelös pillanataban gyakran egöszen 
vilägosan kivehetö a szäjon, illetöleg agaraton tül azon 
esöszerü pälya, melyen ät a szines szemecskek az &pen 
emlitett gömbölyüded üröeskekbe jutnak, ez utöbbiak 
pedig azon szabälyos pälya menteben vannak elhe- 
lyezve, mely a szäjtöl az alfelnyiläsig huzödik. A kar- 
min-etetes utjän nyert reszleteket EurenBere a kö- 
vetkezö mödon igyekezett teljes k&pp& kiegesziteni: 
azon sömbölyüded üröcskek, melyekbe az elnyelt tap- 
‚ lalek jut, nem egyebek, mint megannyi (egesz 200) 
härtyäs falu, prweformält gyomrok (Magenbläschen 
