Ha mindezek utän a Flagellätok rokonsägi viszo- | 
nyait puhatoljuk, nem lehet fel nem ismernünk azon 
igazsägot, melyet Bory pE Sr. Vmmcent 1828-ban 
igen talalöan fejezett ki a következö szavaival: 
«A termeszettudomänyokban a tanulmänyo- 
zäas könnyitesere elfogadott orszägokra, ren- 
dekre, osztälyokra, söt nemekre valö Öösszes 
beosztäas többe-kevesbb& önkenyes. Ha a ti- 
pusoknak tartott tärgyakat tekintjük, igaz, 
hogy megkülönböztetöjegyeik elsöpillanatra 
meglepnek, de meglepnek egyszersmind azon 
arnyalatok is, melyekahatärokon szetmosöd- 
nak. A legjellemzöbbek azegyiknek amäsikba 
valö ätmenetevel vegzödnek; az emlökezö- 
tehetseg segitseg6re köpzelt hatärvonalakat 
vontak, melyeketaterm&szet maga nem emelt 
ki, valamint nem vont hatärvonalakat azon 
különbözö szalagok között sem, melyek a 
szivarvanyt alkotjäk.» ! 
A ki ezen igazsägban megnyugodni nem tud, an- 
nak nem marad mäs hätra, mint az, hogy vagy az 
összes Flagelläatokat a növenyorszägba helyezze, mint 
ezt LEucKART ajanlotta 1856-ban, vagy hogy az älla- 
tokhoz sorolja, de egesz következetesseggel 3 a fatalis 
konzekveneziäk elöl valö kiteres nelkül, mint Dresine 
tette 1866-ban, midön ezeket mondja: «különös te- 
kintetbe vetelt erdemelnek m&g azok a szervezetek, 
melyeket nemely botanikus a moszatok rajzöspöräinak 
tartott 1, 2, & vagy több ostorral s gyakran egy 
piros ponttal. — Azon föltevesböl indulva ki, hogy 
a szöban forg6 szervezetek pontosabb tanulmanyo- 
zäsa ezekn&l is ki fogja jövöben mutatni a szäjnyiläst 
sa Prothelminthek testenek belsejeben annyira jel- 
lemzö összehuzödö hölyagocskäkat, azt hiszem, hogy 
ezen ostoros s többnyire piros foltos rajzöspörak- 
nak velt szervezeteket a növenyorszägböl el kell 
tävolitani, s a moszatokban elösködö s fejlödesö- 
ket ezekben ätelö Monasfelöknek kell tekinteni.»? 
Vagy vegre, oly ältalänos ertekti szervezeti különbse- 
geket kell kimutatni, melyekkel a Flagellätok allati 
esoportja a növenyek rajzöspöraitöl elesen különbözik. 
Ez utöbbit kisertette meg legujabban Ste, de mint a 
priori värhatö, nem juthatott kielegitö eredmenyre. 
STEIN a rajzöspöräk &s ällati Flagellätok kö- 
! Dietionnaire elassique d’histoire naturelle. XIV. Paris 
(1828) 330. 
? Revision der Prothelminthen. Abth. Mastigophoren. 
Sitzungsb. der math. naturwiss. Classe der kais. Akademie 
der Wiss. L. i, Wien. (1866) 2838—89. 
44 
zötti különbsegetabban velte feltaläalni, hogy 
azutobbiaknak minden esetben a esillöszörös 
äzalekallatkäkevalegyenertekü magjuk s lük- 
tetö üröcskejük van, melyek a rajzöspöräk- 
nal egeszen hiänyzanak.! Ezen ällati jegyekre 
tamaszkodva egeszen ugyanazon terjedelemben vette 
be a Flagellätokat az allatorszägba, mint EHRENBERG ; 
azaz: a szajjal es garattal ellätott s ällatok mödjara 
taplalkozö Flagellätok melle meg fölvette a Dino- 
bryion-, Chrysomonas-, Onlamydomonas-, Volvox-, 
Hiydromorium-, Oryptomonas- es Chloropeltisfelek esa- 
lädjait, melyek (a Uryptomonasfelek nehäny kepvise- 
16jet kiveve) mind egeszen a növenyek mödjära täp- 
lalkoznak, azaz tiszta vagy mödosult levelzöldjökkel 
hasonitanak ät. Ismereteink jelen ällasara tämasz- 
kodva azonban egesz hatäarozottsäggal allıthatö, hogy 
StEIN megkülönböztetö jegyeinek ältalanos erteket 
nem lehet tulajdonitani; meg pedig nem azert, mintha 
Stein-nak nem sikerült volna pontos vizsgälatai- 
val a magot s lüktetö üröeskeket az összes, altala alla- 
toknak tekintett Flagellatnäl kimutatni, hanem azert, 
mert mind a magok, mind a lüktetö üröcskek — a 
gombäk- es gyökerlabuakkal egyarant szorosan össze- 
font Myxomyvcetek rajzöit es Myxoamoebäit nem is 
tekintve, — több moszat rajzöinal is tenyleg elöfor- 
dülnak. A mi elöször is a magot illeti, erre' nezve 
Scaurrz lesujabb fontos dolgozata veendö tekintetbe,” 
melyben kimutatta, hogy haematoxylin-festes alkal- 
mazäsä\al- sikerül szämos moszat- 68 gombasejtben 
az eddig ismeretlen magot felfedezni. Nevezetesen : 
a Vaucheridk rajzöspöräinak szintelen keregplas- 
mäjäban több, szabälyos tävolsäagokban allö mag van, 
mely eddig egsszen elkerülte a buvarok figyelmet; 
nemkülönben fölfedezte Scnmirz a sejtmagot a Co- 
dium, Drapalnaldia, Saprolegnia stb. rajzöspöräi- 
ban. Mauras toväbbä, Srzım elleneben kiemeli, hogy 
a Confervafelök esalädjäba tartozö Microspora_ floc- 
cosä-nak, valamint az Oedogoniumok rajzöspöräi 
maggal 6p ügy el vannak lätva, mint a Volvoxfelek 
sejtjei.? Ezek utän tehät igen valöszinti, hogy a toväbbi 
vizsgälatok egy&b moszatok rajzöspöräinak magjät is 
ki fogjäk mutatni. A mi pedig a lüktetö üröeskeket 
illeti, ezekre nezve kiemelendö, hogy Fresenius az 
ı TI. 47. 
2 Untersuchungen über die Zellkerne der Thallophyten. 
Sitzungsb. der niederrheinischen Gesellschaft für Natur- u. 
Heilkunde zu Bonn. 4. Aug. 1879. 
® CR. 1879. Conf. Bot. Ztg. 26. Sept. 1879. No. 39. 
p- 628. 
