sen összepattan s összegyürt lemezhez lesz ha- 
sonlöva.! 
Münter JAnos a Pentacrinus Caput Medusae | 
leiräsänäl mär 1841-ben emlitest tett &s le is rajzolt 
igen esinos, templomi szöszek (Kanzel) alakjäval birö 
s kovasavböl ällö pänezelokat, melyeket nagy meny- 
nyisegben talält az Alecto (= Comatula) europaea 
beltartalmäban.” EurenBere ugyanily kovakepzöd- 
möenyekben bizonyos sokgyomrü ällatkäknak, a Di- 
ctyocystäknak hejait ismerte fel, s a nevezett äzalek- 
allatkänak härom fajät irta le 1854-ben igen rövi- 
den.? HaEckEL reszint a messinai öbölben, reszint 
Lanzarote, a Kanari szigetek egyike, körül az EHREN- 
BERG Dictyocystäjaval több közel rokon äazalekällat- 
kät vizsgält pontosabban, melyekre ket üj esalädot, a 
Dictyoeysta- &s Codonellafelöket alapitotta s azokat 
röviden a nemet orvosok s termöszetvizsgälök 1860. 
tartott königsbergi vändorgytilösen, tüzetesebben pedig 
1873-ban ismertette.* Mind a Dietyocysta-, minda Co- 
donellafelek igen közel ällanak a Tintinnusfelökhez, 
melyektöl ugy lätszik, hogy maguk az äzalekällatkäk 
csupän peremkoszorujok bonyolödottabb, demeg Har- 
cREL-tÖl kielegitöleg nem tanulmanyozott, szerkezete 
ältal ternek el. Testük sajatsagos he&j fenekere van 
rögzitve, melybe gyorsan összepattanva, egeszen visz- 
szahuzhatjaäk magukat, s melyet a nyilt tengerben 
valö igen gyors üszäsuk alatt, mint a Tintinnus- 
fel&k legnagyobb resze, magukkal ezipelnek. A Di- 
ctyocystafelek heja a kepzelhetö legelegänsabb alakü 
es szerkezetü, tiszta kovasay, s annyıra hason- 
lit bizonyos Radiolärok, nevezetesen a Cyrtidek 
hejaihoz, hogy, mint HaEckeL mondja, az üres heja- 
kat, mig laköit nem ismerte, a Radiolärokhoz taxrto- 
zöknak tartotta. Ezen h&j valamennyi ismert fajnal 
többe-kevesbbe harang, sisak, vagy finom faragasu szö- 
szekhez hasonlit; elöl tagnyiläsu, hatul többnyire 
hegyesen vegzödö s kisebb, nagyobb ablakok ältal, 
melyek alakjukra, nagysagukra s elhelyezesökre nezve 
az egyes fajoknal vältoznak, a legcesinosabban van 
ättörve. A Oodonella-felek heja szinten harangalaku, 
de ät nem tört, s ugy lätszik, hogy tetemes kovasavtar- 
talmü chitinszerü anyag, mely nemely fajoknäl sok- 
szögletü tereeskek esinos mozaikjara van elkülönülve, 
mäsoknäl mellsö reszen esinosan gyürüzött, a hatsön 
pedig szabälytalan alaka kovarögöcskeket tartalmaz. 
! Der Org. II. 365. 
2 Abth. d. berl. Akad. 1841. p. 233. Taf. XI. £. 6. 
® Monatsber. d. berl. Akad. 1854. p.236. Conf. HacckEL, 1. c. 
* Jen. Z. VII. iv. (1873). 561. 
48 
HaEcKEL valöszinünek tartja, hogy a CLsPArkpe 6s 
LacHmann-töl leirt nagyszämu tengeri Tintinuus- 
felök egy resze a Codonellafelekhez tartozik. 
Szivoazalekallatkak v. Acinetafelek. 
Az ujabb vizsgälatok eredmenyei a csillöszörös 
äzalekallatkakhoz igen közel rokonsägban ällöknak 
bizonyitottak a veglenyeknek egy igen erdekes eso- 
portjät, melynek helyet koräbbi buvärok, keves alak- 
nak hiänyos ismeretere tämaszkodva, majd itt, majd 
ott jelöltek ki a rendszerben. Ertem itt az Acineta- 
feleket, vagy mint ÜLAPAREDE Es LACHMANN nevezi, 4 
szivödzalekaällatkäkat (Suctoria, Infusoires sucteurs). 
EHRENBERG, mint mär fennebb kiemeltem, az ältala 
ismert öt Acineta-fele közül härmat függel&k gyanant 
a Bacilläriakhoz, kettöt pedig az Actinophrys szom- 
szedsägäba, az Einchelys-telek esalädjäba iktatott be, 
de kiemelte annak valöszinüseget, hogy mindezek 
egy esalädban, az Acineta-felekeben lesznek egyesi- 
tendök. Dusarvın s Perry az Acineta es Podophryu- 
nemeket a Rhizopodok között az Actinophrys-felek 
esalädjaba osztotta be, söta Podophrya-felek koesäny 
nelküli alakjat 1854-ben meg SıEın is azonosnak 
velte az Actinophrys Sollal.‘ Lacumann-t illeti az 
erdem, hogy behatö vizsgälatok alapjan kimutatta, 
hogy az Acineta-feleknek majd egesz felület&böl, 
majd bizonyos dudorokböl kisugärzö fonalas s több- 
nyire egy gömböcskevel vegzödß kitolhatö s visszahuz- 
hatö nyulvanyaı, szerkezetüket es elettani feladatu- 
kat tekintve, egeszen elternek a gyökerläbuak ällabai- 
töl s hogy a rajtok, mint lepes vesszökön megakadt 
äzalekällatkäknak kisziväsära szolgälnak, tehät szivo- 
nyulvanyok, szivölabak, melyeknek megfelelö keple- 
tek sem a gyökerlabuaknäl, sem az ostoros es esillö- 
szörös azalekällatkäknal nem fordulnak elö.” Ezen 
felfedezes helyesseget minden k&söbbi buvär megerö- 
sitette. CLAPAREDE 68 LAcHMAnn-nak, valamint STEIN- 
nek vizsgälatai pedig kimutattäk, hogy ezen szivö- 
läbakkal ellätott azalekallatkakhoz igen nagyszamu, 
eddig ismeretlen alakok tartoznak, melyeket Cuara- 
RipE €s LACHMANnN nyolez nembe foglalt * s szamukra 
a Flagellätok &s Ciliatok között egy külön rendet 
jelelt ki, a szivöazalekaällatkäket (Suctoria), az Aei- 
neta-felek cesalädjaval. Srem, miutän Acineta-elme- 
letet, mely az ötvenes &vekben büyärkodasanak közep- 
pontjät kepeze,s egy ideig az äzalekallatkak nemzedek- 
" Die Inf. 140. 
2 AAP. 1856. 
° Eitudes. II. 381. 
