66 
igen paränyi sejtek kepeznek, aprö tereeskek mozaikjä- 
böl van összeteve; ezt talalta Herrwıc a Leptodisceus 
medusoidesnel ; mäskor nagyobb többszögletes täb- 
laeskäkra különült, a mint Peridiniumfelek pänezela, 
melynek tabläi maguk ismet finom hälözatos mozaik- 
böl ällhatnak. Szämos csillöszörös &s ostoros äzalek- 
ällatkänak eutieuläaja egy iränyban, vagy ket egymäst 
szelö iranyban finoman sävolyzott; ezen sävok több- 
nyire többe-kevesbbe pörge lefutästak s mint mär 
1539-ben Meyen is kiemelte,! Coun pedig ismet 
rautalt,? egeszen megegyeznek a növenysejtek euti- 
culäjanak hasonlö fnom sävolyzatäval. A ceuticula 
sävjai neha egyenlö nagysägu aprö gömböeskekböl 
vannak Öösszeteve; mintegy gyöngysorokat kepeznek, 
mint pl. az Kuglena Spirogyrandl, vagy az ältalam 
leirt sösvizi Placus striatusnäl;? mäskor ismet az 
egesz eutieula ily gömböcskekböl all, mint a Herrwic- 
töl leirt Podophrya gemmipara ü. n. vazhärtyäja 
(Skeletmembran).* Ezen röviden erintett rajzokhoz 
meg bizonyos sculpturäk, kiemelkedö tarajok, sze- 
mölesök, tüskek stb. is järülhatnak. 
A mi a veglenyek euticuläjänak vegyi Összetetelet 
illeti, erre nezve Conn vizsgälatai utän annyit tu- 
dunk, hogy közelebb äll a ezelluloz&hoz s a chitinhez, 
mint az ällati sejthärtyähoz ;? pontos vegyi Összetetele 
azonban eddigel& ismeretlen. 
Azon különbözö alaku tokok, elällö pänezelok, 
hejak, väzak, melyek szämos veglenyre annyira jel- 
lemzök, ketsegkivül szinten a eutieuläris kepzöde- 
sek köze sorozandök; nem egyebek ezek, mint a 
vegleny testenek felületeröl leemelödött pänezelok, 
mit legmegsyözöbben bizonyitanak az Acinetäk, me- 
lyeknel, mint Crararüpe es Lachmann igen taläloan 
emlitik fel, a testtöl elallö tok s a testet megfekvö 
pänczel vagy finomabb euticuläris burok között min- 
den atmenetet lehet talälni.® 
Ezen tokoknak, hejaknak valamint alakja, ügy 
finomabb szerkezete is vegtelenül vältozik, s tet- 
szetös alakjuk, gyakran meglepö esinos dessinjeik 
s gazdag seulpturaik, különösen bizonyos gyöker- 
labuaknal, valödi szemüditö kepet tärnak ele, sa mi- 
kroszköpi keszitmenyeknek disztärgyai. Többnyire 
* Einige Bemerkungen über 
der Infusorien. AAP. (1839) 
2 Id. m. 426. 
° Term. r. füz. II. p. 233. 
* Ueber Podophrya gemmipara. MJ. I. (1875) 28. 
> Id..m. 4. 
STST. 
den Verdauungsapparat 
egyetlen összefüggö ürt zärnak körül, s esak a Poly- 
thalamiumoknäl van belsejük likacsos rekeszekkel 
több kamrära, a kihalt Nummuliteknel pedig egymas 
felett allö bonyolödott szerkezetü galleriäkra osztva. 
A többnyire jelenlevö egyetlen nyiläst, melyen ät a 
vegleny a külviläggal közlekedik, a Polythalamiumok- 
nälszämtalan aprö likaeskacsatorna helyettesiti, me- 
lyektöl a hej, mint a szita ät van törve, s e miatt ne- 
vezte D’ORBIGNY ezen gyökerläbuakat Foraminiferek- 
nek ; ugyanily likaeskäktöl van ättörve egy ältalam 
leirt sösvizi gyökerläbunak, az Orbulinella smarag- 
d-änak a höja.! A Radiolaroknak s nemely Helio- 
zoumoknak heja nagyobb nyiläsoktöl van ättörve, 
melyek között a hej ällomänya finom hälözatot ke- 
pez, mintha e tokok finom esipkekböl alakultak 
volna; ugyanily szerkezet jellemzi a esillöszörös aza- 
lekällatkäk között a Dietyocystafelek tokjait. 
A tokok s h&jak vagy chitinszerü ällomänyuak, 
mint a testet burkolö euticula; vagy, mint neha a 
pänczelok is (pl. Peridiniumfelck), elkoväsodottak, igy 
pl. az Euglyphäknal, Heliozoumok- &s Radiolarok- 
nal; vagy vegre szensavas mesznek belerakodäsa- 
töl kemenyedtek el, mint a legtöbb Polythalamium- 
nal s a Nummuliteknel. Ezen kemeny tokokkal 
szemben az ellenkezö szelsöseget kepezik azok, melyek, 
mint nemely csillöszörös es ostoros azalekällatkanal, 
szemecskes, nyalkas allomanyuak. 
A protoplazmanak — mikent HasckeL talalöan 
kifejezi — «alakıtö müveszetev? nem esupan a külsö 
felületen kepes vazakat formälni, hanem belsejeben 
is, se szerint a protoplazma belsejeben is kivalhat- 
nak väzreszek. Igy nevezetesen a Radiolärok- es 
Heliozoumokndl kovasavböl ällö, különbözö alaku es 
nagysägu s elhelyezesü tük, spieulumok, vagy pedig 
a leskülönbözöbb finomsasu es szerkezetü csipke- 
szerli rostelyok (innet EurEngBers-nek rostelyällat- 
kak «Gitterthierchen» elnevezese), melyek ügy, mint 
pl. a szivacsoknäl, a lägytestnek tämaszät kepezik. 
A veglenyek euticulajatöl s epen tärgyalt tokjai- 
töl, hejaitöl, letrejöttüket tekintve, alig különböznek 
| azok az egeszen zärt tokok, melyekbe bizonyos körül- 
menyek között, u. n. betokozödasok (Eneystirung) 
alkalmäval, elzarödnak. Ezen betokozödasi folyamat- 
röl s ennek jelentösegeröl azonban aläbb fogok 
| szölani. 
| 
! A szamosfalvi söstöban &lö gyökläbüakröl. Term. r, 
| füz. I. (1877) 164. 
2 Protistenreich. 38, 
