beleolvadnak. Szämos szemeeske nyilvan a fonalak 
legfelszinön halad, melyböl vilägosan kidudorodni 
lätszik. Talän valamennyinek ilyen felületes elhelye- 
zesuk van. 
Az aprö szemeeskeken kivül gyakran nagyobb 
anyagtömegecskeket is, mint egy fonälnak orsöalaku 
duzzadäsait, vagy oldal-kidudorodäsait, a szemecs- 
kekehez hasonlö mozgäsban lehet lätni. Meg a fonäl- 
anyagra tapadt, s ältala felvett idegen testek is esat- 
lakoznak ezen mozgäshoz. »! 
A gyökerläbuak ällabain eszlelhetö szemeeske- 
äramläs, melynek letet Dusarvın öta oly illetekes bü- 
värok, mind MüLner JAnos, ÜLAPrARkDE, Huxvey, 
Scuuntze M., HasckeL egyarant megerösitettek, heves 
ellenzöre akadt Mürver Jänos tanszeki utödanak, 
Reıc#err Bosumın-nak szemelyeben, ki 1862 öta re- 
szint a berlini akadömia közlemenyeiben, reszint a 
Du 
iratban közzetett több ertekezeseben bebizonyıtani 
maga 68 Boıs-Reymonn szerkesztette folyo- 
igyekezett, hogy szemeeskeäramläs voltakepen nincs, 
s hogy ezen egesz tünemeny egy sajätsägos csalö 
köp helytelen magyaräzäsara vezetendö vissza. — 
REICHERT szerint különben az egesz protoplazma- 
elmelet a «läthatatlanul organizält sejtbelseg hypothe- 
sise» nem egyeb, mint a termeszetböleselök Ösnyalka- 
jänak üjra valö felelesztese, mely hosszasan, «li- 
dereznyomäskent» nehezedett a tudomänyra. Ezen 
«liderezet» azonban elriasztani ep oly kevesse sike- 
rülhetett Reıcuerr-nek, mikent nem sikerült a sze- 
meeske-äramläs nemletet kimutatnia. A gyöker- 
labuak alläbai Reichert szerint tömött, összehuzödö 
fonalak, melyeken összehüuzödö hullämok kis hurko- 
kat emelhetnek, s ezek szemeeskek kepeben ugrälnak 
vögig a fonalakon ; elägazödäsok es Összeolvadäsok az 
älläbakon soha sem jönek lötre, a kepzelt elagzöda- 
sok s összeolvadäsok pedig «esodälatos mikroszköpi 
esalökepek, melyek a vizsgalök fantäziajat gyönyör- 
ködtettek.» Reicherr-nek ezen, egyetlen Polythala- 
miumnak futölagos vizsgäläsara alapıtott felfoga- 
sät, behat6 es pontos vizsgälatokra tämaszkodva, 
utasitotta vissza Scuuutze M.? es HaEckeL.” — 
Felfogäsänak teljes tarthatatlansagät kesöbb ReI- 
CHERT maga is belätta, annak nyilt &s Ööszinte visz- 
szavonäsa helyett azonban ket hosszu ertekezes- 
‘ Das Protoplasma ete. 11. 
- Ro 
® Ueber den Sarcodekörper der Rhizopoden ZWZ. XV. 
(1865) 
72 
ben,! esüires-csavarassal igyekezett felfogasanak a 
többi buvarokeval megegyezö ertelmezest adni, s ügy 
tüntetni fel a dolgot, mintha a gyökerlabüak allabai- 
röl ö adta volna az elsö tiszta kepet, mi miatt meltäan 
megtämadhattäk Schuntzz M.,” különösen pedig 
HazckEL? hevesen, s fanyar kimeletlenseggel. 
Ostorok es esilloszörök. 
A helyvältoztatäsra valö ällandö függelekek a 
Noetilucak es Flagellätok egy vagy több ostora, a 
Orlioflagellatok es Ciliatok esillöszörei, ketsegkivül 
szinten az összehuzödö protoplazma elkülönülesei- 
nek tekintendök. Mär Rorn,* ujabban pedig EnGeL- 
MANN? kiemelte a csillöszörös es amoebaszerü moz- 
gäs közötti közel rokonsägot, s kimutatta, hogy a 
esillöszörös mozgäs elettani tekintetben közelebb all 
az amoebaszerti, mint az izommozgäshoz. Azon finom, 
läthatatlan izmoeskäk, melyek EHRENBERG szerint a 
csillöszöröket s az orrmänyt, azaz ostort mozgatjak, 
bizonyära ninesenek; de egyszerü cutieularis füg- 
gelökek sem lehetnek ezen önallö, a vegleny akara- 
tätöl függ6, mozgäsra alkalmas kepletek, minöknek 
Srem, monogräfiäjänak elsö reszeben tartotta,® ha- 
nem, mint felfogäsät önmaga rektifikälta,’ az Össze- 
huzödö keregplasmäval kell okvetetlen összefüggesben 
allniok. 
Hasen fektetett elöször sulyt arra, hogy szamos 
alsöbb veglenynel a csillöszörökkel, illetöleg ostorral 
vegzett mozgäs amoebaszerü mozgässal vältakoz- 
hatik, pl. szämos, ältala eszlelt Moner-nel, tovabba 
a Myxomycetek vrajaöinal, melyekhez meg szämos 
gyökerläbüt, pl. a CLaparkoe- es LacHMmann-töl leirt 
Petalopus diffluenst s a Cienkowskr-töl leirt Otlio- 
phris infusionumot szamithatjuk ; ugyanez äll a szi- 
vacsok ostoros sejtjeiröl is, melyek, mikent mär James- 
Cuark is leirta, ostorukat behuzva amoebaszerli nyul- 
vänyokat bocsäthatnak. Mindezen esetekben finom 
! Monatsb. der Berliner Akad. 1865. &s Abh. d. Ber- 
liner Akad. 1867. 
2 Több mär idezett ertekez6sen kivül v. ö. Reichert 
und die Gromien. AMA. II. (1866). 
3 Ueber den Sarcodekörper der Rhizopoden ZWZ. XV. 
1865. Toväabbä: Studien über Moneren. Bemerkungen zur 
Protoplasma-Theorie. 
* Ueber einige Beziehungen des Flimmerepithels zum 
contraetilen Protoplasma. VırcHow’s Archiv. 37. B. 
5 Ueber die Flimmerbewegung. Jen. IV. (1868). 
2419968: 
u Bye 
