FM 
Az azalekallatkak esillöszörözetere, azaz ezeknek 
alakjara, nagysagara s elrendezesere stb. vonatkozö 
különbsegek, melyek az egyes alakok meskülönböz- 
tetesenel oly fontos belyegeket kepeznek, a regibb 
büvaroknak sem kerültek ugyan ki fisyelmet: mind- 
ezen viszonyoknak sok nehezseggel järö pontosabb, 
habar tökeletesnek meg mai nap sem mondhatö is- 
merete azonban az ujabb buvaroknak, kivälölag Srteimn- 
nek köszönhetö, ki tudyalevöleg &pen a esillöszörözet 
különbsegeire alapitotta a esillöszörös äzalekallatkäk- 
nak negy rendre: Holotricha, Heterotricha, Hypo- 
tricha es Peritricha, valö felosztäsät,! mely esaknem 
ältalanosan elfogadtatott s követesre talält. 
A holotricheknel, azaz : egeszen csillöszörözött äza- 
lekällatkäknal az egesz test felülete egyenlö finom, 
rövid cesillöszörökkel boritott, melyek hossziränyu, 
vagy kisse pörgen csavarodott säavokban helyezvek el 
s legfeljebb a szaj körül lehetnek valamivel hosszab- 
bak, szajmelletti serteivet azonban nem kepeznek. 
Ide sorolja SrEın a következö esalädokat: 
4. Opalinina,* 2. Trachelina, 3. Enchelina, 
4. Parameeina, [a) Leucophryina, b) Paramecina, s. 
str.]. 5. Oinetochilina. > 
A heterotrichek, azaz kiülönbözo csillöszörözetück; 
az elöbbiekkel megegyeznek abban, hogy testük szin- 
ten egesz felületen finom rövid esillöszörökkel bori- 
tott, melyek hasonlökepen rendesen hossziränyü so- 
rokat kepeznek. Ezeken kıvül azonban egy ivet, vagy 
pörgen csavarodott koszorüt kepezö erösebb esillöszö- 
rök, azaz sertek, az ügynevezett szdjmelletti sertek 
(adorale Wimpern ) vannak meg jelen, melyek a s2dj- 
peremet (Leristom,) szegelyezik s együtt veve a s2dj- 
melletti serteövet (adorale Wimperzone) kepezik. Ide 
tartoznak a következ6 esaläadok: 
1. Bursarina, 2. Stentoria, 3. Spirostomea. 
A hypotricheknel, azaz alul esillöszörözetteknel, a 
hät- es hasoldal között eles különbseg van s csupan az 
utobbi visel vagy a holotrichekehez hasonlö finom 
esillöszöröket, vagy pedig bizonyos szabalyos vona- 
lakban es csoportokban elhelyezett serteket, horgo- 
kat, nyeleket; ez utobbiakat meg a heterotrichekevel 
megegyezö szdjmelletti serteöv (helyesebben SrErkI 
szerint lemezkeöv) is jellemzi. Ezen rend esalädai a 
következök: 
17. 72 es II. 168. 
* Ujabb idöben, mint mär fennebb kiemeltem, Srrın 
az Opalinafelek termeöszetes helyst az Acinetafelek mellett 
jelöli ki. 
1. Peritromina, 2. Chlamydodonta, 3. Ervilüina, 
4. Aspidiscina, 5. Kuplotina, 6. Oxytrichina. 
A peritrichek, azaz körülcsilloszörözöttek, hengeres 
vagy orsöalaku teste mindig esak reszben csillöszörö- 
zött. A többnyire hosszu, nem ritkan serteszerti esil- 
löszörök reszint a test hossztengelyet derekszög alatt 
szelö zart gyürüt, reszint a szäjperemet szegelyezö 
pörgen csavarodott övet kepeznek, melyekhez neha 
meg egyes szetszört csillöszörök, vagy esillöszörpama- 
tok jarulnak. Ezen rendbe, melyet Stein a legmaga- 
sabbnak tart, a következö csalädokat szamıtja:: 
1. Halterina, 2. Tintinnodea, 3. Öyclodinea, 
4. Gyrocorda, 5. Urceolarina, 6. Vorticellina, 
7. Ophrydina, 8. Spyrochonina, 9. Ophryoscalecina. 
A csillöszörözet rendszertani jelentöseget s haszna- 
vehetöseget különben mär Dusarvın is felismerte, 
mint az fennebb közölt rendszer&böl kitünik ; CLara- 
REDE 68 LACHMANN pedig a csillöszörös azalekallat- 
kaknak altalok felallıtott 10 esaladjanal a csillöszörö- 
zetre szinten nagy sülyt fektetnek. 
Az Acinetafelek tapogatoi. 
Mig az allabakban, ostorokban s csillöszörökben, 
bärmennyire különbözzenek is egymastöl, homolog 
kepzödmenyeket lehet felismernünk: addig a szivö- 
äzalekällatkaknak, vagy tagabb ertelemben vett Aci- 
netafeleknek (ide ertve a szäjjal ellätott esillöszörösek 
un. Acinetaszerti embriöit is) tapogatot, vagy szivöfona- 
lat, szivöläbai (Tentakeln, Arme, Fühlborsten, Saug- 
fäden, Saugfüsse, Sucoirs setiformes) a fonalas ällä- 
bak, ostorok &s cesillöszöröktöl több tekintetben olyan 
lenyegesen elternek, hogy alig tarthatök ezekkel ho- 
molog kepzödmenyeknek. STEIN ugyan ügy fogja fel, 
hogy ezen kinyujthato s visszahuzhatö fonalak legkö- 
zelebb ällanak a gyökerläbuak, nevezetesen az Acti- ' 
nophrysek älläbaihoz.! Harcreı szerint szinten nem 
egyebek, mint «a protoplazmaböl kiindulö merev äl- 
läbak, melyeknek nines nagyobb morfologiai ertekök, 
mint mäs sejtek hasonlö (2) nyulvanyainak ;»° ugyan- 
ily velemönyben vannak KöLLıkEr, Carus, Onaus, 
valamınt GEGENBAUR is. Az utobbi szerint a tapogatök 
s esillöszörök különbözö, de egymasba ätmenö kep- 
zödmenyeknek tekinthetök, s az elöbbiek a fejlett- 
seg alacsonyabb fokan allö allabszerü nyülvänyok.® 
ZISTA 
2 Zur Morphologie der Infusorien. 524. 
® Grundzüge der vergleichenden Anatomie. II. Aufl, 
(1870) 93, 
