78 
A tapogatök finomabb szerkezetenek figyelembe vötele 
s kellö meltatäsa azonban a homologiat j6 reszt ki- 
zärja s inkäbb Crararkoe &s Lacumann azon felfogä- 
sänak kedvez, hogy az Acinetafelek tapogatoi a 
gyökerlabuak ällabaitöl igen lenyegesen különböz6, 
egeszen sajätsägos szervek,! mely felfogäshoz ujabb 
idöben Herrwıc R.? es Frampont” s több mas büvar 
ismet visszater. 
Az ällabak s csillöszörök tömött nyulvanyok, az 
Acinetafelek tapogatöi ellenben csöves fonalak, me- 
lyeknek finom tengelyesatornäjan, mikent ezt, mint 
fennebb mär kiemeltem, Lacrwann elöször kimutatta 
s utäna minden többi eszlelö megerösitette, a meg- 
ragadott zsäkmänynak plasmäja az Acineta belsejebe 
äramlik. Ezen csatorna a tapogato szabad vegen több- 
nyire elöfordulö gömb- vagy korongalaküu szivötälacs- 
kan nyılik, s ezt nyiläst Zenker igen vilägosan meg- 
különböztette a Oyelopsokon elödö Acıineta Ferrum 
equinumnak aranylag igen vastag tapagatöin;* ezen 
nyiläs CLaParkoe 68 LACHMANN szerint, a tengeri Po- 
dophrya T’roldnäl valösägos szäjja tägulhat, melylyel 
ezen Acinetafele aränylag tekintelyes nagysagu äza- 
lekallatkakat kepes elnyelni. Ugyanezt tapasztaltam 
en egy sösvizi Acinetändl.’ A tapogatökat finom, szer- 
kezetnelküli, szerfelett nyulekony burok vonja be, 
mely Stein 65 Hrrrwic szerint nem kepezi folytata- 
sat a test altalanos burkanak, pänezelänak, hanem ez 
utobbi a tapogatök atbocsätäsara fnom nyilasokkal 
van ellätva. Ezen burkot tengelycsatornät hagyö, 
szintelen üvegszerti plasmareteg belleli, melyet ösz- 
szehuzödo kepessege miatt bizonyara meltän tart 
Herrwic a myophan-rostok ällomanyaval megegyezö- 
nek. Azt azonban, hogy a tapogatök üvegszerü szer- 
kezet nelküli allomänya hossziränyüu s gyürüs izom- 
rostokböl lenne Öösszeteve, mint Zenker ällitja,® esz- 
leleti adatokkal egyältaläban nem lehet tämogatnı. 
Annyi äll, hogy a tapogatök, különösen akkor, midön 
zsakmänyt lesnek, s valamely azalekallatka jut köze- 
lökbe, nagy gyorsasäggal, gyakran valöban bamulatos 
hosszasagra kepesek megnyulni, nem különben ke- 
pesek gyors megrövidülesre is, miközben mint a Vor- 
a 89: 
® Ueber Podophrya gemmipara. 57. 
® Recherches sur les Acinetines de la cöte d’Ostende. 
Bullet. de l’Acad. roy. de Belgique 2. ser. T. 45. (1878) 484. 
* Beiträge zur Naturgeschichte der Infusorien. AMA. 
II. (1866) 343. 
’° Term. rajz. füz. II. (1878) 250, 
9 Id, m, 344, 
ticellafelek koesänya, dugohüzoalakuan pörgen esa- 
varodnak ; a megnyülast letrehozö külön gyürüs s a 
megrövidülesnel szereplö hossziränyü rostokat azon- 
ban ep oly hiäban keresnenk, mint gyürüs rostokat 
a Vorticelläk koesänyäban ; sokkal valöszinübb, hogy 
a Zunker-töl igen bonyolödottnak kepzelt izom- 
rendszer munkäjät esak reszben vegezi a tapogato ösz- 
szehuzödö kereg retege, t. i. az összehuzödäst, epen 
ügy, mint a myophan-rostok, mig a tapogatök meg- 
nyuläsät magänak az Acıneta testenek összehuzödasa 
hozza letre, mitöl a tapogatök mintegy kiszorit- 
tatnak. Ha azutän a test Összefüzödesetöl okozott 
feszüules megszünik, az összehuzodö tapogatök vagy 
lassankint huzödnak össze s rövidülnek meg, vagy 
pedig, ha a feszüles hirtelen szünik meg, rugalmas- 
säguknäl fogva, mint a Vorticelläk kocsänya, össze- 
pattannak. 
Stein azt veli, hogy az Acinıtafelek tapogatöi a test 
külsö, felületes retegeböl indulnak ki, tehät egyedül az 
ectoplasma elkülönüleseinek tekinti. Hrrrwic ellenben 
kimutatta, hogy azon palyak menteben, melyeken 
sziväs alkalmäval a zsäkmäny teställomänya az Aeci- 
netafelek belsejebe huzödik, a tapogatök messze, esak- 
nem a test közepeig folytatodnak. A tapogatök belsö 
folytatäsainak jelenletet Kocn,! Mauras? es FrAIPonT® 
megerösitettek, en magam pedig a sösvizi Acineta * 
leiräsänäl szinten kiemeltem, hogy szämos Aecinetändl 
ı Zwei Acineten auf Plumularia setacea, Ellis. Jena. 
(1576) 4. FrAIPoNT ut. id. 
® Sur la Podophrya fixa. Arch. de Zoologie exper. et 
gener. V. 416. . 
° Id. m. 250. 
* Az ältalam az Aeineta tuberosdval azonosnak tartott 
szamosfalvi Acinetina leiräsanäl felemlitettem azon zavart, 
mely az A. tuberosa körül ıralkodik. Az EHRENBERG-fele 
rajz es leiräs igen hiänyos s en Srzın leiräsara s rajzaira 
tämaszkodva, tartottam a szöban forg6 sösvizi Acinetdt, mely 
a Srein-töl leirt keleti-tengeri Acinetdtöol bizonyara nem 
ter el, az A. tuberosdval azonosnak. FraIronT azöta igen 
pontosan leirta az Ostendeban vizsgält valödi Acineta turbe- 
rosdt (Id. m. 247. Pl. III), mely a Stein 6s ältalam leirt 
Acinetdtol abban tör el, hogy vekony, karesii kocsänya leg- 
aläbb is a test hosszäval bir, többnyire azonban 3—4-szer 
hosszabb, mig a keleti-tengeri 6s szamosfalvi Acineta ko- 
esänya jöval rövidebb s vaskosabb; toväbbaä meg abban, 
hogy a keleti-tengeri &s szamosfalvi Aeineta testst amnyira 
jellemzö gyürüs befüzödesek a valödi A. tuberosanal egöszen 
hiänyzanak. Maupas vegre a Stein-föle Acinetät a bretagnei 
es algiri partokröl A. foetida n&v alatt irta le (Contribution 
a l’&tude des Atindtiens. Arch. de zool. exper. XX. IX. (1881) 
315.). 
