82 
STEIN, üjabban pedig WRzESnIowsKT! is megerösi- 
tette, a nevezett esillöszörös äAzalekällatkäknäl a test 
jobboldali szegelyenek menteben vältozö szammal 
vannak egy sorban a keregplazmäba ägyazva s vilä- 
gos, gömbölyü hölyagocskaböl ällanak, mely egy erö- 
sen fenytörö gömböesket zar magaba; e szerint ege- 
szen olyanok, mint egy nagy otolithet rejtö hallo 
hölyag. Ugyanily kepleteket irt le Stein &s EnGEL- 
Mann az Oxytrichafeleknel, melyeknel majd szabäly- 
talanul vannak szetszörva, majd a test mindk6t olda- 
lan egy-egy sorban helyezvek el, majd ismet a test 
ket vegen sötet szemecsk&ktöl környezve, esupän egy- 
egy ily hölyagocska foglal helyet; ez äll nevezetesen 
az Oxytricha pellionellaröl. Bärmennyire hasonlitsa- 
nak is azonban ezen vilägos hölyagocskäk otolith- 
szerti tartalmukkal, mely, mint EnGEeLmanN megjegyzi, 
mintegy valödı otolith, többnyire reszketve ingadozik, 
alsöbb allatok hallö hölyagoeskäihoz, a hasonlatos- 
sag megis csak felületes, legalabb esyetlen &eszlelesi 
adat sem szöl amellett, hogy ezen hölyagocskäk hallö 
szervek. STEIN nem is tekinti egyebeknek, mint 
oldödasban levö zsirgömböcskeknek, melyeknek vilä- 
gos udvara, a hölyag, oly mödon jön lötre, hogy az ol- 
dott zsir nem keveredik közvetetlenül a környezö pro- 
toplazmaval, hanem az egyre kissebbedö gömb körül 
összegyül.” Ugyanezen velem&nyben osztozik EngEL- 
MANN 18,? WRZESNIOwWsKT ellenben a Loxodes Rostrum 
hölyagocskäiban levö gsömböknek kenlelö szerek iränt 
valö maguktartäsaböl (savakban felpezsges nelkül 
könnyen oldödnak) azt következteti, hogy nem zsirböl 
ällanak, hanem megegyeznek azon apröbb erös feny- 
töresti testeeskekkel, melyek az äzalekällatkäk test- 
vegein szoktak felhalmozödni 68 Stem-töl is hügy- 
conerementumoknak tartatnak.* 
Ha valahol, ügy bizonyära a veglenyek teströszei 
elettani ertökenek megällapitäsänäl van helyen a leg- 
nagyobb Övatossäag; az elhamarkodott itelet konze- 
kveneziäival a tevedesek egesz labirintusäba vezet. 
Mily könnyen lehetne peldäul szerkezete utän hallö 
hölyagoknak tartani nemesak a fennebbieket, hanem 
meg inkabb a Olosteriumok vegen levö hölyagoeskä- 
kat, melyekre vonatkozölag Frey es Leuckarr a veg- 
lenyek erzeki szerveiröl szölva, ezeket mondja: «Föl- 
teve, hogy a Closteriumok ällati termeszete bebizo- 
" Beobachtungen über Infusorien ete. A. ZWZ. XX. 
(1870) 493. 
2 1.68; 
° Zur Naturgesch. der Infusorien. ZWZ. XT. (1861) 365. 
* Beobachtungen über Infusorien ete. ZWZ.XX. (1870)493. 
nyodnek, mi minden esetre nagyon ketsöges, ügy 
talan nagyobb jogosultsäggal lehetne azon kis göm- 
bölyüded hölyagot, mely ezen ällatok testenek esüesä- 
ban fekszik s nagyszämö aprö szemecskeket tartalmaz, 
hallö hölyagoknak tartani. Szemeeskeinek mozgäsa 
legalabb a Gasteropodok otolithjeinek oseillatiöival 
egeszen megegyezik, a minthogy az eg6sz is az utöbbi 
ällatoknak hallö tokjahoz nagyon hasonlit».! 
Azon erösen fenytörö, egynemü ällomänyböl ällö, 
öraüvegalaku, tömött k&plet, melyet Lieserkünn az 
Ophryoglena flavicans es Bursaria flava (= Pano- 
phrys flava Duj.) szäja mellett fedezett fel,? s mely 
CvaParkoe € LACHMANN szerint nagy valöszinüsöggel 
tekinthetö valamely külerzeki szervnek, bär nem 
lehet eldönteni, vajjon lätäsra, izlesre vagy szagläsra 
szolgäl-e,” SrEin szerint szinten nem bir valamely 
külerzeki szerv jelentösegevel, hanem, optikai tulaj- 
donsägai utan itelve, különösen alakult zsirrögeesk6- 
nek lätszik.* Talan az öraüvegalaku kepletek sem 
egyebek hügyconcrementumoknäl; a Metopus sigmoi- 
des- s Gyrocorys oxyura mellsö testvegen legaläbb, 
mint Ste is kiemeli,’ egy-egy ily öraüvegalaku kep- 
let, epen ugy, mint az Oxytricha pellianelländl a 
gömböt rejtö hölyagocska, szamos aprö, ätvilägitva 
feketenek, räesö fenyben pedig kretafehernek lätszö 
szemecsk6töl van környezve, egeszen olyanoktöl, mint 
a minöket Stein a Parameciumoknäl maga is hügy- 
concrementumoknak tekint.® 
Hogy a veglenyek valamennyien, ha nem is lät- 
nak, de legaläbb erzik a fenyt, ez, mint mär fennebb 
emlitem, különbözö fokü vilägitäsnäl eszlelhetö ma- 
gukviseleteböl következtethetö. «A latäs ez esetben 
nyilvan esupän a vilägossäg es sötetseg megkülön- 
böztetesere szoritkozik, mi egy külön optikai k6szü- 
lek nelkül az egesz test felületetöl erezhetö.»” — 
Ismeretes, hogy a lätäs szervenek elsö nyomait fes- 
tekszemeeskek összehalmozödasa kepezi, mely sze- 
meesk&k halmaza sötet szinenek fizikai tulajdonsägai- 
nal fogva a fenysugarakat elnyeli; ha mär most a 
! Run. Wasner’s Lehrbuch der Zootomie. II. Th. 
Lehrb. d. Anat. d. wirbellosen Th. Bearb. v. H. Frey u. 
R. LeuckarT Leipz. 1847. p. 607. 
® Beiträge zur Anat. der Infusorien. AAP. (1856) 22, 
241.237. 
81.568: 
> IL. 333. 
SL 68: 
” SırsoL. Vergl. Anat. der wirbellosen Thiere. Berlin 
(1845) 14. 
