100 
ban azalatt, migy az @sophagus alapjäan a mäsodik 
kepzödik, nem marad helyt, hanem peristalticus nyo” 
mäs befolyasa alatt tovabb &s tovabb nyomül a bel- 
csöbe, mely elötte megnyilik, mögötte pedig kimond- 
hatatlan rugalmassäggal elzarödik. A bel hartyäs fala- 
nak s a sarcodieus allomänynak rendkivüli rugalmas- 
saga okozza, hogy a täplälekrög minden oldalröl egyen- 
löen nyomatvän, gömbalakjat az egesz belesatornan 
valö vegighaladäsäban megtartja, s ezen haladasa alatt, 
miközben emösztes alä esik, melynek munkäjat per- 
sze nem ismerjük, egyre kisebbedik, s a szilärd anya- 
gok, melyeket magäba zär, emesztes alatt alakjuk- 
ban, nagysägukban 6s szinezetükben megvältoznak. 
A täplälekrög vegre az alfelhez er s itt gyakran bizo- 
nyos ideig megreked, mielött kivettetnek. Az sem 
epen ritka, hogy ez emesztesi folyamat következteben 
több, tömegeben megfogyott rögöcske ezen helyen, 
mielött kivettetnek, egyetlen tömegbe egyestil.»! 
Ezen leiräs tagadhatatlanül eleg hü kepet adja 
azon pälyänak, melyet a nedvudvartöl körülvett tapla- 
lökrögöeskek, peldäul egyVortisella-näl vagy Parame- 
cium-näl emesztes alatt a belplasmaban megfutnak, 
de nem gyözhet meg arröl, hogy a pälya lefutasaban 
ama vegtelen finom,rugalmas, härtyäsfalu belesö csak- 
ugyan megyan. FROMENTEL ketsegkivül ugyanazon te- 
vedesbe esett, mint EHRENBERG, t. 1. a täplalekrögök 
ältal megfutott palyakba belekepzelte a belet, melyet 
közvetetlenül nem latott; 6 esak annyiban ter el EHREN- 
BERG-tÖöl, hogy ez utöbbi a nedvudvartöl környezett 
taplalekrögöket, u. n. emesztö üröcskeket, a belen lögö 
gyomroknak, FRomEnTEL ellenben a bel lefutäsaban 
kitäagulö öblöknek tekintette. Ugyanazon ervek, me- 
lyekkel Dusarvın a sokgyomru belkeszülekeket meg- 
ezäfolta, a FRomEnTEL-fele öblözetes bel jelenletet is 
kizärjäk. FRoMENTEL tana valöban nem kivän ujabb 
ezäfoläst s itt esak nehany ellenvetes rövid felemlite- 
sere akarok szoritkozni. 
Ha a täplälekrögöeskek külön härtyatol hata- 
rolt szabälyos lefutäsu belesöben haladnänak, egyäl- 
taläban nem lehetne megmagyaräznunk, mily mödon 
juthatnak eme6sztöüröeskek a belplasmänak azon re- 
szebe is, mely a belesö lefutäsän kıvül esik. Igaz 
ugyan, hogy a täplälekrögöcskek igen gyakran esakis 
a Fromenteu leirta pälya menteben fekszenek, de 
azert minden buvär tapasztalhatta, hogy gyakran 
az egesz belplasma zsüfoläsig telve van täplälekrö- 
göcskekkel es emesztötiröcskekkel ; tovabbäa arröl is 
ı Id. m. 33—34. 
könnyen meg lehet gyözödni, hogy a FRoMmEnTEL le- 
irta pälyan haladö üröeskek egymäst helyükböl syak- 
ran kimozditjäk, pl. a plasma külsö reszeböl annak 
belsejebe nyomjak, s hogy a belplasma elenk keringese 
alkalmaval az ennek külsö retegeben levö emesztö 
tröcskeket az ram magäval viszi, mig a belplasma 
ezenträlisreszeben levö emesztötiröcskek vagytaplalek- 
rögök mozdulatlanul maradnak. FRoMENTEL tovabba 
fenn idezett szavaiban azt mondja, hogy a Stentorok- 
näl a belesö egyenes vonalban hüzödik az oesophagus- 
töl az äzalekällatka alsö testvegeig, hogy az ellenkezö 
oldalon fölfele kanyarodva, az örvenyzö korong aljan 
fekvö alfelnyiläshoz erjen. Ha ez äll, ugy termeszetesen 
csak a jelzett lefutäsüu bel hosszaban lehetnek tapla- 
lekrögök, nem pedig szetszörva az egesz entoplasmä- 
ban, s ime, mög a FromEnteL munkajahoz tartozö 
rajzoknäl is! szetszörva vannak a Stentorok täplälek- 
| rögöcskei äbräzolva, mi a termeszetnek ugyan telje- 
sen megfelel, de hangosan protestäl FROMENTEL tana 
ellen! — A Stylonychia-nal, Kerane-nel s több mäs 
äzalekällatkänäl a bel, FROMENTEL szerint, täg hasa- 
dek alakjaban hüzödik a szajtöl egeszen az alfelig. Ez 
meröben kepzelhetetlen s homlokegyenest ellenkezik 
a FRoOMENTEL munkäjänak illuszträeziöjäval is. Az Oxy- 
trichafeleknel ugyanis a szäj, a szäjperem (peristema) 
alsö zugäban van s innen balröl igen rövid garaton 
ät egy, az äzalekällatka jobboldali testfelebe hajlö 
nyeldeklö tröcskebe vezet, mint ezt JoBARD-MUTEAU 
ürhölgy egyik rajza? igen hiven adja vissza; ha mär 
most a täg hasadökhoz hasonlö (mialatt ketsegkivül 
esakis a tenyleg täg hasad&khoz hasonlö nyeldeklö- 
üröcske erthetö) egyenesen vezetne az alfelhez, ügy vi- 
lägos, hogy ennek az äzalekällatka jobb oldalan kel- 
lene lenni; tudjuk azonban, hogy az alfelnyiläsnem 
itt van, hanem a lüktetö tiröcske alatt az äzalekällatka 
testnek ellenkezö, baloldali szegelye menteben. Meg- 
engedve mär most mög azt is, hogy «düreetement» 
alatt nem egyenes lefutäs, hanem azon legrövidebb 
üt ertendö, mely a szäjtöl az alfelnyiläshoz vezet: ez 
esetben a belnek, az äzalekällatka testenek egyenli- 
t6i täjän, kisse lefel& hajlö O alakü- csövet kellene 
kepezni ; de ez esetben is valjon mily magyaräzatot 
adhatnänak azon täplälekrögöeskeknek, melyek Jo- 
BARD-Murzau ürhölgy rajzain 3 reszint szabälytalanul 
vannak szetszörva, reszint a test szegelyenek mente- 
pP, EI. 
2 pl. 14. fig. 6. 
s pl. XIH—XIV. 
