102 
Vorticella, Stentor ), a test mellsö fel6ben (pl. Glau- 
coma, Kolpoda, Stylonychia ), annak közepe täjän 
(pl. Urocentrum), ez alatt (pl. Paramecium), vagy 
vegre meg häträbb, esaknem (pl. Opistomum) vagy 
egeszen a hätsö vegen (pl. Microthorax), ügy, hogy a 
szinten igen valtozö szäjhelyzetü örvenykeknel hasz- 
nält Pro-, Meso-, Opistomea kifejezesek alig volnä- 
nak az äzalekällatkäknal elegsegesek. 
Az äzalekallatkak szajanak környezete többnyire 
feltünöen elter a testfelület többı r&eszetöl; mindazon 
kulönbözö elkülönüleseket, melyek a szäj környeze- 
tet belyegzik, StEın peristoma kifejezessel jelöl,! me- 
Iyet mär a fennebbiekben alkalmam volt szäjperem- 
nek nevezni. A szäjperem legegyszerübb esetben öböl- 
szerlü vagy töleseralaku melyedest k&pez; az elöbbi- 
jellemzi pl. a Kolpodät es Colpidiumot, az utöbbi a 
Paramecium-nemet. Az Oxytricha-, Euplotes- es As- 
pidiscafeleknel, valamint az összes Heterotrichek- es 
Peritrichek-nel, melyeknel a szäjperem a legmaga- 
sabb elkülönülest eri el, a szäjperemet sertek vagy 
esillogö lemezkek szegelyezik, ezek az u. n. szajmel- 
letti sertek (adorale Wimpern Stein), melyek majd a 
test homlokreszeröl a szäjhoz esavarodö ivelt vonalat 
kepeznek ( Oxytrichina, Euplotina, Aspidiseina, Spi- 
rostomea, Bursarina), majd ismet az egesz szäjpere- 
met egyszerü (Stentorina es Tintinnodea) vagy ket- 
tös, neha többszörös (Vorticellina) esigajäratban 
körülfutö pörge vonalat. A szäjmelletti sertektöl 
esak egyik (bal) oldalän szegelyezett szäjperemü 
äzalekallatkaknal a szäjperem ellenkezö (jobb) ol- 
dalät allandöan egy szelesebb, vagy keskenyebb 
hullämzö härtya szegi be. Bürschuı vizsgälatai sze- 
rint, — mint mär fennebb emlitöm, s ezen ällitäs 
helyesseget sajat vizsgälataim utän megerösithetem, — 
a Vorticellafelek szäjäböl kiindulö, ü.n. peezkelöserte 
voltak6pen szinten egy szeles hullämzö härtyänak fe- 
lel meg, mely csupän ätmetszeti k&pben lätszik sert6- 
nek. A szäjperemet szegelyezö sertektöl &s hullämzö 
hartyatöl körülvett majd kerek, majd fülkagylö- 
alaku, majd megnyuült, hosszudad, lapos, vagy väjt 
terület kepezi az ü. n. peremmezöt ( Peristomfeld 
STEIN). 
A szäjperemet neha esupän az igen terjedelmes 
hullämzö-härtya szegelyezi, igy pl. a Oyelidium 
Glaucomä-näl,vagy a Pleuronema Chrysalis-nel. Mäs- 
kor ismet egy folytonosan billegö härtya közvetetle- 
nül a szaj ‚szegelyet futja körül, pörgen esavarodva : 
1.078: 
igy nevezetesen a (rlaucoma sceintillans-näl s a Cine- 
tochilum margaritaceum-näl. A Srem-töl a Holo- 
trichek rendebe foglalt äzalekällatkäk nemely kep- 
viselöinel (peldaul Lionotus, Amphileptus Cig- 
nus) ellenkezöleg esupan erösebb sertektöl kepezett 
vonal köpviseli a szäjperemet; a Holotrichek legna- 
gyobb reszenel vegre a szäjperem egeszen hiänyzik, 
vagy legfeljebb a szaj körül egy övben elhelyezett 
hosszabb esillöszörök kepviselik, melyek elenken em- 
lekeztetnek a szabadon rajzö Vorticellafelek s az 
Aecinetak embriöinak esillökoszorüjära.! 
Mindezen, cesak röviden- erintett fontos elkülönu- 
lesek, melyeknek reszletesebb, bär teljesen kielegitö- 
nek mai nap sem mondhatö ismeretet kivalölag StEın 
kitunö vizsgalatainak köszönjük, az Azalekällatkak 
rendszerezesenel igen fontos belyegeket kepviselnek. 
Diesing meg is kisertette a esillöszörös äzalekällat- 
käkat, vagy mint 6 nevezi, az ostornelküli Prothel- 
mintheket (Prothelmintha amasliga) a szäjperem 
hianya, illetöleg elöforduläsa szerint ket föcsoportra, 
a szäjperemnelküliek (Amaslıga aperistomata) €s 
szäjperemesek ( Amastiga peristomatophora,) esoport- 
jära osztani;? ezen sok tekintetben igen ajänlatosnak 
latszö osztälyzäsi elv azonban Stein osztälyzasaval 
szemben nem akadt követökre. ; 
A szäjnyıläs többnyire közvetetlenül megkülönböz- 
tethetö, esak a Loxophyllum, Lionotus es Amphilep- 
tus-nemeknel zarödnak az ajkak oly szorosan egy- 
mäsra, hogy az äzalekallatka egeszen szajnelkülinek 
lätszik, mint az Opalina. Sajat, mäs helyen közölt 
vizsgälataim szerint,’ melyek a Sreim-eival * teljesen 
megesyeznek, mindezen äzalekallatkäk rendesen esillö- 
szörös äzalekällatkäkböl, leggyakrabban Vorticella- 
fel&kböl allö zsakmanyukra orrmänyuk domboruü sze- 
gelyevel mintegy oda rögzitik magokat; erre összehu- 
zödva, raszoritjak magukat a zsakmanyra, mire legott 
egy hossziränyü res hasad meg a szegely hosszäban, 
mely a zsakmäny nagysagahoz kepest az orrmänynak 
majd hosszabb, majd rövidebb reszere terjed ki. 
A szaj megnyiltäval egyre tolakodöbb lesz a rablö, s 
vegre egy ügyes mozdulattal hirtelen rahuzza magät 
a zsäkmänyra s azt belplasmajaba szoritja. Erre az 
ajkak elzärödnak s aszaj ismet nyomtalanuül elenyeszni 
! Term. rajzi füz. II. köt. IV. füz. (1878) 234. 
® Revision der Prothelminthen. Abtheil. Amastigen. 
Sitzungsb. der math. naturw. Class. d. k. Akad. 52. B. I. 
Abth. Wien. (1866) 509. 
® Term. rajz. füz. II. köt. 4. füz. (1878) 394. 
221.480: 
