En 
nek, vagy esak egyes kisebb-nagsyobb zöldtestecsket 
tartalmaznak, melyek között egyes Scenedesmus cso- 
portok s egyeb Palmella-felek jol felismerhetök. 
Ugyanezt talältam egy örvenykenel, a Vortex trun- 
catusnal is, mely mesodermjeben többnyire gyeren 
elszört, reszint a növenyek levelzöld-testeeskeinek 
nagysägäval s alakjäval birö testecskeket, reszint j0l 
felismerhetö Palmella-feleket tartalmaz. 
Nömely Heliozoumok zöld, vagy särga testeeskei- 
ket neha önkenyt kivetik testökböl; ezt tapasztalta 
GrEEFF az Acanthocystis turfaceänaäl s az A. spint- 
feränal,' en pedig ehhez sajät vizsgälataim utän 
hozzä tehetem, hogy az Acanthocystis aculeata beto- 
kozödäsät megelözöleg ällandöan kiveti ällevelzöld- 
testeeskeit, melyek az Acanthocystis tüskes kova- 
vazan belüil, — melyet az összehuzödott es betoko- 
zödott Heliozoum nem tölt ki egeszen — Palmella- 
alakban addig szaporodnak, mig vegre a vazat szet- 
repesztik. 
Hogy különben a Heliozoumok zöld testeesk&i nem 
tartoznak a gyökerlabu szervezetehez, ennek valöszi- 
ntisöget az Acanthocystis aculeatan tett eszleletekre 
tämaszkodva, mär elöttem kimondotta Hrerrwıe R. es 
Less£r. 
«Ha a taplalkozäsra szolgalö szervezetek nem 
szintelenek, — mondjäk a nevezett büvarok,? — 
hanem zöld növenyrajzök, ez esetben az äthasonitäs 
folyamata magätöl erthetöleg egeszen hasonlö (azaz 
a leirt) mödon törtenik, esupan azon különbseggel, 
hogy a szürkeskek, tojasdad, vagy gömbölyüded testek 
helyett levelzöld-szemeeskek kepzödnek. Igy midön 
egy ältalunk közelebbrölnem ismert moszatböl szäm- 
talan rajzöspöra bujt ki, az addig csaknem szintelen 
Acanthoeystidak rövid id6 alatt sürlin megteltek level- 
zöld-szemecskekkel, mialatt a kis rajzök elkäbulva, tö- 
megesen megragadtak az alläbakon. E szerint jogo- 
san veljük feltehetni, hosy a levelzöld-szemeeskeket 
nem szabadazon Helwzoumok szervezetehez &s lete- 
zesehez szüksegkep tartozöknak tekinteni, melyekndl 
elöfordulnak, s hogy a morfologiailag fontos test- 
zaradekok sorozatabol kitörlendök. » 
Igen nagy bizonyitö erövel szöl tovabbä a mellett, 
hogy a Heliozoumok zöld testeeskei nem tartoznak 
az illetö gyökerläbu szervezetehez, Arcner-nak azon 
äallıtäsa, hogy a zöld testeeskeket kettös ostorral el- 
’ Id. m. 484 6s 493. 
?2 Ueber Rhizopoden und denselben nahe stehende Or- 
ganismen. AMA. X. Suppl.-Heft. (1874) 203, 
läatott rajzök alakjäban latta egy zöld Aetinophrys- 
feleböl elötörni. ! 
A mit Herrwıe R. 6s Lesser a Heliozoumok 
ällevelzöld testeeskeiröl ällitanak, azt az elöadottak 
alapjan ügy hiszem, egeszen jogosan ältalänosithat- 
tam s nem löttem tul a ezelon, midön mär ezelött 
negy evvel kimondottam, hogy a csillöszörös äzalek- 
ällatkak, gyökerläbuak s egyes alsöbb ällatok u. n. 
levelzöld-testeeskei nem tartoznak ezeknek szervezeti 
alkatreszei köze, hanem aprö, gömbölyüded sejtek 
alakjaban tenyeszö, betolakodott moszatok, s valöban 
kellemesen lepett meg, hogy SEmreEr egy legujabban 
megjelent, adatok s eszmekben egyaränt gazdag mun- 
kajaban, az enyemmel teljesen megegyezö felfogasnak 
adott kifejezest.? 
Kerdes mär mostan, milyen mödon jutnak az 
ällevelzöld-testeeskek a veglenybe s az alsöbb allatok 
szöveti elemeibe? E kerdesre, legaläbb a Heliozou- 
mokra vonatkozölag, Hrrrwıe R. &s Lesser fennebb 
idezett szavaikban mär megadtak a feleletet s en 
ehhez csak annyit tehetek hozza, hogy ugyanıly mö- 
don jutnak a esillöszörös äzalekällatkäkba is. Mind- 
azon äzalekällatkäk, melyeket ällevelzöld testeeskek 
elöforduläsa jellemez, vagy mindenevök, vagy olya- 
nok, melyek kivälölag egysejtü moszatokkal es zöld 
Flagellätokkal täplälkoznak, a miböl nagy valöszinü- 
söggel vonhatjuk azon következtetest, hogy a szäjon 
ät vetetnek fel. Hogy esakugyan ıgy äll a dolog, erröl 
direkt eszleletek ütjan is sikerült meggyözödnöm oly 
äzal&källatkäkon, melyek esak ritkän tartalmaznak 
ällevelzöldtesteeskeket. Ilyen pl. a Coleps hirtus s az 
Einchelys gigas, melyek köztl az utöbbi esak keny- 
szerlisegböl elegedik meg esillöszörös äzalekallatkak-, 
különösen Vorticellafelek helyett zöld Flagellätok- 
kal s Palmella-felekkel. Ha ezen äzalekällatkak nagy 
mennyisögti Euglenäkat, Chlamydomonosokat, s Pal- 
mellafeleket nyelnek el, ezek közül egyesek az äza- 
lekällatka belplasmäjaböl egeszen mechanikailag a 
keregplasmäba nyomatnak s a megemesztetes vesze- 
lyet szerenesesen kikerülve, szaporän esymäsra követ- 
kezö oszlas utjän ällevelzöld-testeeskekre esnek szet, 
melyek a keregplasmät teny6sztö helyül elfoglaljak. 
Igen valöszintinek tartom, hogy vagy közvetetlenül, 
vagy elnyelt zöld äzalekällatkäk közvetitese utjän, le- 
! Journ. mier. sc. 1870. p. 307. V. ö. Leuckarrt:. Be- 
richt ete. AN. 38, Jahrg. II. (1872) 343. 
® Die natürlichen Existenzbedingungen der Thiere. I. 
Th. Leipzig. (1880) 87—93. 
