118 
velemenyük arra nezve, hogy melyik mag tekintendö 
elsödlegesnek, eredetinek, melyböl a mäsodik mag- 
alak kifejlödhetik. Frey szerint minden mag erede- 
tileg hölyagocska-alaku s ebböl fejlödhetik ki a tö- 
mör mag;! Stricker ellenben bebizonyitottnak 
tartja, hogy a mag fiatal koräban mindig tömör s esak 
kesöbb vältozhatik ät hölyagoeskävä.? A sejtmag alka- 
tara vonatkozö elöadott felfogäsok a magnak netalän 
elöfordulö fmomabb szerkezeti viszonyait figyelmen 
kivül hagyjäk; ezelött legfeljebb a magnak hiänyzo, 
vagy elöfordulö szemeeskezeteröl, a szemeesk&k nagy- 
sägaröl, toväbbä ezeknek gyerebb vagy sürübb elhelye- | 
zeseröl tetetett emlites, csak a legujabb idöben közöl- 
tek a finomabb szerkezetre vonatkozö pontosabb 
eszleleteket. Herrzmann K. volt az elsö, ki az egesz 
eddigi sejtelmeletet halomra döntessel fenyegetö 
vizsgälatai eredimenyeiben azon felfedezessel l&pett 
fel, hogy mikent a sejtek protoplazmäja, ügy a magja 
is finom hälözatos gerendäzatböl äll, melynek üregeit | 
egynemü folyekony allomäny tölti ki.? Ezen gerendä- 
zatnak szämos, mind növeny-, mind ällatisejt magjs- 
ban valö elöfordulässt FRromMAnN, STRASBURGER, 
HerrwıG ÖszkÄr, van BENEDENn, BürscHLı, FLEMMING 
es több mäs büvär megerösittette.t 
A sejtmag allomänyära &s szerkezetere vonatkozö 
ezen különbözö felfogäsok szüksegköpen annak fel- 
tevesere vezetnek, hogy a sejtmag egy bizonyos elsöd- 
leges, indifferens ällapotböl kiindülva, mint a szöveti 
elemek, sa szervezetek maguk különbözö iranyuı elkü- 
lönulödesekre alkalmas, s egetö szüksegkent merül 
fel, hogy a különbözö allomanyu s szerkezetti magok 
ama bizonyos elsödleges ällapotban levö maggal 
összefüggesbe hozassanak. Ezen fontos feladat meg- 
oldasät Herrwie RıcnArn kisertette meg egy dolgo- 
zatäban, mely az ismereteknek jelenlegi, nem minden 
tekintetben kielegitö allasaratämaszkodva, ha abszolut 
6rtekre nem istarthat szamot, de minden esetre alkal- 
mas a felfogäsok közötti különbsegeket kiegyenliteni 
s alapul szolgälhat a majdan kifejlödö egysöges 
felfogäsra.? 
* Grundzüge der Histologie. Leipzig. (1875.) 6—7. 
2 Id. m. p. 24. 
° Untersuchungen über das Protoplasma. Sitzungsb. d. 
math. naturw. Olasse. d. k. Akad. d. Wissensch. 67. B. II. 
Abth. Wien. 1873. 
* V. ö. WALTHER FLemMInG. Beobachtungen über die 
Beschaffenheit des Zellkerns. AMA. XIII. (1876) 693. C. 
FRommann, Beobachtungen über Structur u. Bewegungser- 
scheinungen d. Protoplasma d. Pflanzenzellen. Jena. 1880, 
° Beiträge zu einer einheitlichen Auffassung d. verschi- 
denen Kerne. MJ. II. (1376) 63. 
Herrwig szerint a mag ketfele ällomänyböl all, 
't. i. a magällomänyböl ( Kernsubstanz, Nucleussub- 
stan2) s a magnedvböl (Kernsaft), melyek kü- 
lönbözö magokban különbözökepen vannak meg- 
| osztva. 
A magällomäny, mint a sejt &löällomänya, a 
| protoplazma, a feherjek csoportjäba tartozö anya- 
goknak ismeretlen s a mag eletfolyamatäban ketseg- 
kivül valtozö keverekeböl äll; Öösszetetelere nezve 
mindenesetre igen közel äll a protoplazmähoz; hogy 
azonban evvel teljesen azonos Öösszeteteliinek — a 
minönek AurrgBacH tartja — nem tekinthetö, ezt 
minden ketseg föl& emeli azon ältalänosan ismert 
körülmeny, hogy mikrochemiai reagensek külön- 
bözö mödon hatnak a ke&t rokon Allomänyra. — 
A magnedv, mint a protoplazmat ätitato folyadek, 
összetetelere nezve közelebbröl ismeretlen ugyan, 
de jogosan feltehetö, hogy nem cesupän vizböl s 
oldott szervetlen sökböl all, hanem szerves vegyüle- 
tek oldatät is tartalmazza. 
A ket allomänynak megoszlasatöl függ elsö sor- 
ban a magnak szerkezete. 
A kiinduläsi pontot azon elsödleges mag (primi- 
‚ tiver Kern) kepezi, melyben a magällomäny s mag- 
nedv latszölag egyenletesen van keveredve, legalabb 
| a magallomanytöl különvält nedvet nem lehet meg- 
különböztetni. Az elsödleges mag egynemt, halväny 
s az elö sejtben reagensek nelkül gyakran egeszen 
lathatatlan, mig mäskor szürkes szinevel tünik ki 
a protoplazmäböl. Reagensek hozzaadasara egyenle- 
tesen festödik s alvad meg, legfeljebb felületes retegen 
mutatkozik a reagensek hatäsa fokozottabb mertek- 
ben, mi arra mutat, hogy keregretege, mint a proto- 
plazmäe, gyakran tömörebb allomanyü. Bär az elsöd- 
leges mag rendesen egeszen szerkezetnelkülinek lät- 
szik, minden esetben megsem az: nem ritkan lehet 
ugyanis egynemü alapallomänyban, majd egyenlö kö- 
zökben allö s az alapallomanytöl gyengebb vagy erö- 
sebb fenytöresük altal különbözö aprö szemecskeket, 
gömböcskeket, mäskor ismet egeszen szabalytalan 
alaküu, nagysägü s elhelyezesü zsirfenyt rögöcskeket 
megkülönböztetni. A szemeeskes magok nyilvan oly 
mödon kepzödnek az egynemü elsödleges magböl, 
hogy a magällomäny kisebb-nagyobb közökben allo 
pontokon tömörül, a rögöeskeket tartalmazö magban 
pedig egyes ily szabalytalan alaku tömörült reszecs- 
kek elzsirosodtak. Az elsödleges mag nem ritkän el- 
hasyja az eredeti gömbalakot s egy iranyban törtenö 
növekedese következteben szalagszerüleg megnyülik, 
