119 
majd ismet oldalsarjaknak kinövese ältal különbözö- 
kepen elägazöva valik. 
Az egynemt elsödleges magböl vezethetö le vala- 
mennyi többi magalak, melyeknek különbsegei elsö 
sorban a magällomänynak s magnedvnek megoszlä- 
sätöl függenek. Ezen megoszläs pedig igen különbözö 
mödon törtenhetik. Legegyszeribb esetben a mag- 
nedv a magällomanynak egyes üröcskeiben gyülemlik 
össze s igy Jönnek letre közepükben magnedvet tar- 
talmazo vagy különösen meenyult elsödleges magok- 
näl, egy-esy Üröcsk&töl mintegy ketteosztott magok. 
Hasonlö magnedvet tartalmazö Gröcskek nem ritkan a 
magtesteeskeben, vagy magocskäban is fellepnek. 
A megoszläs igen gyakran oly mödon mesy veg- 
hez, hogy a magällomäny közepett gylil össze, mig a 
magnedy a kerületre szorül s a magällomäny ältal 
kepezett gömböt mintegy nedvudvarral környezi. Iey 
Jö letre a hölyagocska-alakü mag, melyet mintegy a 
sejtmag paradigmajaul szoktak tekinteni s melyen 
az, a mit rendesen magnak neveznek, voltakepen a 
magallomänytöl különvalt magnedvnek, a közepponti 
magtestecske vagy magocska (nucleolus ) pedig a tömö- 
rült magällomänynak felel mes. A magällomänynak 
egy resze e mellett nem ritkän a kerületben marad, 
 üsy, hogy a magällomäny tömörülese ältal keletkezett 
gömböt környezö nedvudvar körületeben magällo- 
mänyböl äallö reteggel van boritva. Ezen reteget HrRT- 
wıG magköregrötegnek nevezi. 
A hölyagoeska-alaku mag mellett nem lehet, hosy 
emlitest ne tegyek azon Hrrrwıc-töl ugyan fisyel- 
men kivül hasyott, de azert igen gyakori magalak- 
röl, melynel a mag lesnasyobb reszet igen nedv- 
dus, szerkezet nelküli magallomany kepezi, s ez egy 
tömörebb magallomanyböl allö gömböt zär körül. 
Fin ezen magalakot, mely gyakran esak atmenetileg 
fordul elö, akkor, midön az elsödleges mag hölyagesa- 
alaku maggä alakül ät, atmeneti magnak akarom 
nevezni. 
Közvetetlentil ezen hölyagocskaalaku, vagy egyma- 
goeskäjüu mag melle sorolja Hrrrwıc a keves- &s sok- 
magocskäjuakat (pauci- und multinucleoläre Kerne) ; 
az elöbbieknel a különvält magnedv ältal k&pezett ud- 
varon belül nehäny, gyakran egyenlötlen nagysagu, 
magallomänyböl allö gömb foglal helyet; az utobbi- 
aknal ellenben az egesz mag szorosan egymäs mellett 
allö, vagy csekely közök ältal elvalasztott, egyenlö 
nagysagü aprö gömböeskekböl (magocskäkhöl) van 
összeteve, mintha esupa Micrococeusokböl ällana. 
Ein ezen magalakot, mely a veglenyeknel oly gyakran 
6szlelhetö, ikras magnak akarom nevezni. HERTWIG 
ezen ikräs magok kifejlödesenek ket lehetösöget emeli 
ki: vagy közvetetlenül az egynemü magböl valnak ki 
a magällomänynak szämtalan ponton egyidejtileg tör- 
tenö tömörülese ältal a gömböcskek; vagy pedig, 
mint AUERBACH ällitja, egy magoeskäböl ismetelt osz- 
las altal jönnek letre. 
A különbözö magoknak igen gyakori elkülönüle- 
set köpezi a maghärtya vagy magburok ( Kernmem- 
bran), egy majd felette vekony, szerkezetnelküli, 
majd vastagabb, gyakran mär reagensek n&lkül is j6l 
kivehetö, kettös körvonalu härtya, mely utöbbit neha 
finom likaeskaesatornak szitaszerüleg törnek ät. Vaj- 
jon mily mödon jö letre a maghärtya; vajjon maga 
a mag välasztja-e ki felületen, vagy pedig a magot 
környezö protoplazmaböl különül el, ez idö szerint 
nem tekinthetö eldöntöttnek. A buvärok nagy resze 
az elöbbi, AuERBACH az utöbbi felfogäshoz csatla- 
kozik. 
Nyilvan mindk6et fejlödesi möd lehetseges s valö- 
szinüi, hogy bizonyos sejtek maghärtyäja az elöbbi, 
mig mäsike az utöbbi mödon fejlödik. Ki akarom 
itt meg emelni, hogy a mär fentebb emlitett mag- 
keregreteg a maghärtyätöl j6l megkülönböztetendd. 
A hölyagocskaalaküu magok ugynevezett magocs- 
kaja es maghärtyaja között nem ritkäin a gyöker- 
labuak anastomizälö alläbaihoz hasonlö finom fonal- 
hälözat van kifejlödve, s az ily magok egeszen oly 
kepet adnak, mint a szämos nedvürt tartalmazö nö- 
venysejtek. 
Eme täjekozö elözmenyek utän ätterek a vegle- 
nyek maskepleteire, megjegyezven, hogy azon välto- 
zasokat, melyek a szaporodäsban levö veglenyek 
magköpletein eszlelhetök, itt egeszen figyelmen kıvül 
hasyom s hogy a mennyire lehet, esupän a teljes 
kifejlödesüket elert veglenyek mackepleteire fogok 
szoritkozni. 
A Gregarinäkat ältaläban egyetlen nagy, vilägos 
mag jellemzi, mely ritkän egynemü, többnyire hölya- 
goeska-alaku vagy ätmeneti mag, egy meglehetös 
nagy, ritkabban kät-härom különbözö nagysagüu ma- 
gocskäval. A magocska nem mindig egeszen egy- 
nemü ; gyakran burok hatärolta vilagos hölyagocskät 
kepez, melynek hig alapallomänyäban több tömö- 
rebb ällomanyü egynemü vagy szemecskes test fog- 
lal helyet, melyek az &lö Gregarinaban alakjukat 
amoebaszertileg vältoztatjak. A gömbbe hüzödva be- 
tokozödott Gregarindk nagy hölyagocskaalakü mag- 
jokkal erett petesejtekhez annyira hasonlitanak, hogy 
