124 
mely nem a mag belsejeben, hanem e mellett foglal 
helyet, s melynek megjelölesere en egy helyen! a tar- 
talekmag kifejezest hoztam ajänlatba; ugyanezt Bar- 
BIanı herenek, KöLLIkER him ivarsejt-nek, Herrwıc O. 
mellekmag-nak, Bürschui elsödleges mag-nak nevezi. 
Mint epen emlitem, SızBoLp jegyezte fel elöször, hogy 
a Paramecium Bursaria magjänak egy kisded melye- 
deseben egy kis testecske fekszik, melyet a Chilodon 
Cueullulus belsö magocskäjäval azonositva, szinten 
magocska (nucleolus) nevvel jelelt.” Bausıanı, Ste, 
ENnGELMANN, KÖLLIKER 68 föleg Bürscuı ujabb vizsga- 
latai kimutattäk, hogy a szöban forgö testeeske vagy 
allandöan, vagy legaläbb az äzalekällatkäk fejlödese- 
nek bizonyos szakäban a legtöbb äzalekallatkanäl 
elöfordul, esupän a Stentor- es Opalininafeleknäl s az 
Acinetafeleknel nem eszleltek meg. 
A tartalekmag reagensekkel valö kezeles utän 
rendesen jöl kivehetö, finom härtyäval burkolt gömb- 
alaku, ritkän tojasdad, vesealaku, vagy mint a Pa- 
ramecium Bursarid-näl, büzaszemalakü testecske. 
Ällomänya többnyire egeszen egynemü, ritkän sze- 
mecskezett, meg ritkäbban rejt belsejeben egy nedvud- 
var környekezte gömböcsket, mint BürschHLı szerint a 
Bursaria truncatellä-näl;?® fejlödesenek tetöfokän 
meglehetös tömött, többe-kevesbbe zsirfenyü, s epen 
e miatt az äzalekällatka testenek protoplazmäjäban 
egyeb zsirfenyt rögöcskek között esak nehezen kü- 
lönböztethetö meg. Tömött savak s higitott egvenyek 
feloldjäk, a jod barnära, a karmin többnyire elenk- 
pirosra festi; egeszben veve tehät tömött magällo- 
mänynyal lätszik megegyezni. 
Az egy, vagy több tartalekmag rendesen a mag 
szomszedsägäaban, gyakran ennek közvetetlen felüle- 
ten, vagy pedig &pen egy kis kivajt melyedesben fog- 
lal helyet. 
A tartalökmagok szäma szerfelett vältozik. Ban- 
BIANI bizonyos szabälyossägot velt abban felismerni, 
hogy minden egyszerti maghoz egy, a kettös, vagy 
olvasöalaktı magoknäl pedig minden egyes magr6sz- 
lethez egy-egy tartalekmag tartozik. EnGELMAnN &s 
Bürscaui vizsgalatai * azonban ezen szabälyszerüseget 
" A szamosfalvi söstö nehäny äzalagäröl. Termr. füz. 
II. köt. (1578) 230. 
” Vergl. Anat. der wirbellosen Thiere. Berlin. (1845) 24. 
® Id. m. p. 288. Ugyanezen müben az äzal6ökällatkäk 
tartalökmagjäröl valö eddigi ismereteink a legpontosabban 
vannak összeällitva. p. 2833—989. 
* EnGELMANN. Zur Naturgesch. d. Infusionsth. ZWZ. 
XI, (1862) 307. Bürschtr, id, h, 
nem erösitik meg. Igy mig szämos egymagü äza- 
lekallatkänal esak egyetlen tartalekmag van, addig 
pl. a Uyrtostomum leucas-näl ENGELMANN szerint 3, 
Bürscuı szerint 5—S tartalekmag van; ugyancsak 
Bürscnzı a Nassula ornata egyetlen magja mel- 
lett 3—4, a Trachelius Ovum-näl 9, a Bursaria trun- 
catellänäl pedig 15 tartal&kmagot különböztetett 
meg. 
A Stylonychia Mytilus-nal Sram szerint mindket 
magra, vagy magreszletre 1—1 tartalekmag esik, 
BürsckLı vizsgälatai szerint ellenben ezen äzalek- 
ällatkänäl neha csak egyetlen tartalekmag van a ket 
magröszlet között, mig mas egyeneknel a ket mag- 
reszlet mindegyike mellett 1—1, 2—2, vagy az egyik 
mellett 1, a mäsik mellett 2, söt kivetelesen 3—3, 
vagy meg több is van. 
A Trachelophyllum 
szerint mindket, a Dileptus gigas-nal valamennyi 
apieulatum-nal Bürscauı 
olvasöszerüleg összefüzött magreszletre 2—2 tar- 
talekmag esik, mig ellenben a Spirostomum ambi- 
guum-näal &s Loxophyllum Meleagris-nel kisebb a 
tartalekmagoknak, mint az olvasöalakü mag reszle- 
leteinek szama. Mindezen vizsgälatok el&gge bizonyit- 
jak, hogy a Bausranı kimondotta szabälyszerliseg, 
ambär igen szamos äzalekallatkara talalo, altalänos 
ervenynyel meg sem bir. 
A esillöszörös äzalekallatkak tartalekmagjäaval ho- 
molog kepzödmenyek a veglenyek többi kepviselöinel 
ez idö szerint ismeretlenek. 
Vegül meg a magkepleteknek a veglenyek teste- 
ben valö helyeröl szükseges röviden megemlekeznem. 
A Gregarindknäl, szämos gyökerlabünal es Flagel- 
latndl a magkepletek egyszertien a protoplazmatest 
belsejebe latszanak beägyazva; azon veglenyek leg- 
nagyobb reszenel (talan valamennyienel) ellenben, me- 
lyeknel a keregplasma a belplasmätöl jöl el van külö- 
nülve, igy nevezetesen a csıllöszörös azalekallatkandl, 
szämos Flagellätnäl, az Amoebaknal s egyeb karelyos 
älläbu gyökerläbuaknäl (s valöszinüleg a Noctilueäk- 
ndl is) a keresplasmänak azon kevesbbe szivös Össze- 
ällasu retege foglalja magäban a magkepleteket, mely 
a pepszerli belplasmäba megyen ät. Ennek megfele- 
löleg a magkepletek helye rögzitett s a belplasma 
äramläsai pl. legkevösbbe sem befolyasoljäk. ScHuLTzE 
E. F. azon fentebb emlitett eszlelete, hogy & 
Polystomelläk magja egyik rekeszböl a mäsikba vän- 
dorol, egeszen elszigetelten All. SızzsoLp-nak azon 
eszlelete pedig, hogy gyakran lehet lätni, hogy 
az azalekällatkäk szabadon lebegö magja körül az 
