130 
megkülönbözteti, — «necrogenie» &s «wenogenie»,! 
szämos szerzö heterogenia, HasckeL pedig plasmo- 
genia ? nevvel jelöl. 
Ältalänos termeszetböleseleti szempontböl az 
autogonia kerdese a biolögiai tudomäanyoknak ket- 
segkivül egyik legfontosabb alapkerdese. — Hogy 
a legelsö €lö lenyeknek, melyek a mai nap &lö leg- 
alsöbb veglenyekkel egsyezhettek meg, okvetetlenül 
szervetlen vegyületekböl kellett kepzödniök, erre 
nezve a mai biolögok között alig van velemenykülönb- 
seg s a dolog lenyegere nezve egeszen mindesy, vajjon 
Földünket, vagy pedig — Teomson hipotezise sze- 
rint — valamely idegen bolygöt kepzeljünk-e az auto- 
gonia szinhelyenek. Hogy az autogonianak valamikor 
meg kellett törtennie, ezt mondja a dolgok okait für- 
k6szö 6sz, bär ezt k&zzelfoghatölag kimutatni terme- 
szetesen sohasemn sikertilhet. — Esy mäs, nem abszolute 
megoldhatlannak lätszö kerdes az: vajjon mai nap 
jönnek-e l&etre autogonia utjän elölenyek? 
Harcken ezt Monereire nezve valöszinünek tartja 
s oly mödon kepzeli a Monereknek autogonia ütjän 
az elöällomäny vegyületeit alkotö elemek oldataböl 
valö kiväläsät, mint a kristälyoket az anyaoldatböl, 
azaz epen ügy, mikent a sejtelmelet megalapitöi a 
sejtek fejlödeset kepzeltek; ez azonban csak hipo- 
tezis, mely egyetlen megfigyelesre sem täamaszkodik. 
Mindaz, a mit kiserletezes utjan az autogoniäröl tud- 
nunk lehet, abböl äll, hogy szervetlen vegyületek 
oldatäböl €lö lenyeket fejleszteni m&g eddig senkinek 
sem sikerült. Az elert negativ eredmenyek abszolute 
nem zärjäk ugyan ki a meg mai nap is tevekeny 
autogonia lehetöseget, de minden esetre igen valö- 
szintitlenne teszik. 
Mindazon kiserletezesek azonban, miket Spat- 
LANZANI-töl PASTEUR-Ig 8 eg6sz napjainkig azelsödleges 
keletkezes kerd6senek eldöntese ezeljäböl vegeztek, 
az autogoniät esak mellekesen erintik, voltaköpen 
pedig a plasmogonia, azaz a körtil forognak: vajjon 
szerves testek öntelekeiben, tehat mär meg- 
levö szerves ällomänyböl kepzödhetnek-e 
elsödlegesen legalsöbb elölenyek? Mindaz pe- 
dig, a mit ezen többnyire igen elm6sen konstrualt ke- 
szülökekkel s a, legszorgosabb ellenörzessel vegzett 
kiserletek bizonyitanak, a következökben foglalhatö 
ÖSSZe : 
1. Hosszabb ideig 100° C.-ra hevitett s azutän 
1Op. c. 232% 
= Op. e. II. 32. 
a levegö bejutäsätöl elzärt öntel&kben veglönyek nem 
kepzödnek ; miga meg nem tisztitott körlegnek ily ön- 
telekhez valö hozzäjärultäval esakhamar megjelennek. 
"2. Ha a levegö a felforralt öntelökhez izzäsig hevi- 
tett, vagy tömör femsavakat tartalmaz6 esövön keresz- 
tül vezettetik, avagy a esöbe dugott gyapoton ät fil- 
traltatik, elettelen marad az öntelek, mintha esak a 
levegö bejutäsätöl el lett volna zäva. 
3. Az eletre ebredö esiraknak e szerint okvetet- 
lenül a levegöben kell lebegniök; ezek a levegöben 
lebegö esiräk Pasreur mödszerevel, — mely abban 
all, hogy filtralö dugaszul lögyapot hasznältatik s ez 
azutäan &therben feloldatik, — könnyen ki is mutat- 
hatök. 
4. Tekintetbe veve a különbözö, teljesen megbiz- 
hatö buväroktöl különbözö mödszerek alkalmazäsa 
utjän elert nagyszämu egyezö eredmenyeket, alig 
szenvedhet ketseget, hogy azon kiveteles esetek, me- 
lyekben megtisztitott levegövel ellätott s felforralt 
öntelekben megis fejlödtek veglenyek, valamely hibä- 
nak a kiserletbe valö beesüszäsära vezetendök vissza, 
pl. a hasznält edeny nem volt kellöleg mestisztitva, 
vagy a levegö bejutäsa ellen nem volt teljesen elzärva, 
vagy pedig az öntelek nem volt kellö ideig forralva. 
5. A kiserletezesre hasznält szäraz anyagokat nem 
eleg 100° Q.-ra heviteni, mivel a kiszäradt spöräk, 
esiräk es tokok Lüners, Dovkre 3 mäsok vizsgälatai 
szerint esak 120—140° C.-nal vesztik el fejlödes- 
kepessegüket. 
De vajjon mit bizonyitanak mindezen kiserleti 
eredmönyek, vajjon veglegesen megezäfoljäk-e plas- 
mogonia letet? Nem, — csupän azt bizonyitjäk, hogy 
a mindent megfertöztetö, tehat az öntelekekben is 
benfoglalt paranyi esiräk, ha azokat elöbb megöljük, 
eletre többe nem &brednek ; tovabba azt, hogy a szer- 
ves anyagokban, ha azokat az &eletet megölö magas 
hörnersöknek tettük ki, elet több&e nem &bredhet: 
azaz röviden azt, hogy az anyag, ha mär egyszer 
meghalt, magära hagyva holt marad. Ez ugyan ma- 
gäban eleg fontos, de meg sem kielegitö eredmeny; 
fontos, mert kizarja az elsödleges keletkezesnek 
azon hipotetikus mödjät, hogy a szervezeteknek 
elhalt reszeiböl legalsobb elölenyek keletkezhetnek, 
azaz kizarja a nekrogeniät; kinem elegitö pedig 
azert, mert nem zärja ki a xenogeniät. Mert 
ezen kiserleti eredmenyekkel szemben meg mindig 
fe] lehet tenni azon lehetöseget, hogy az 616 allomäny- 
nak legkisebb reszeeskei, oly körtlmenyek között, 
melyek az eg6sz szervezet &letenek folytatäsara kedve- 
