132 
kint valö egybekeles (conjugatio) s ezt követö egygye- 
olvadas (copulatio) kivetel nelkül mindig megelözi 
a sporakepzödest; mäs buvarok vizsgälatai azonban 
ezen ällıtäst nem erösitettek meg. Az egybekeles 
gyakori jelenseg ugyan, de ep oly gyakori az egyen- 
kint valö betokozödäas is, söt SCHNEIDER szerint az 
egybekelest sem követi minden esetben egygy6olva- 
däs, hanem az egybekelt pärok külön-külön is beto- 
kozhatjak magukat, a midön azutän egy kötrekeszü 
tok fejlödik (Pseudoconjugatio). SCHNEIDER szerint az 
egybekelö pärok mindig mellsö testvegükkel egyesül- 
nek, azutän összehuzödva, egesz hosszukban megfek- 
szik egymäst, hogy vegre egygy& olvadjanak. SrEın 
vizsgälatai utan azonban ezt nem lehet ältalänos 
szabälynak tekinteni ; a nevezett büvär szerint ugyanis 
az egybekeles nemely Gregarinäknäla mellsö, mäsok- 
nal a hätsö testveggel, ism6t mäsoknäl az ellenkezö 
testvegekkel valö egyesülössel veszi kezdetet, s az 
egybekeles utöbbi mödjänak elöforduläsät a Tenebrio 
Molitor älezäjänak beleben &1ö Gregarina polymor- 
phändl legüjabban Bürschuı is megerösiti.! — Az 
egyenkint vagy pärosäval gömbbe hüzödott s vögre 
egygyeolvadt Gregarinäk kettös burkot välaszta- 
nak ki: egy külsö koesonyäs burkot s ez alatt 
egy, rendesen retegzett tömöttebbet. Van BENEDEN 
szerint n&mely betokozott Gregarina, mint pl. a 
Hommarus beleben €lö Gregarina gigantea, oszläs 
ältal szaporodhatik is, s igy jönek azutän lötre kocso- 
nyäs alapallomänyba ägyazott eg6esz tokhalmazok, 
melyek egeszen a poreztokokra emlökeztetnek; a 
tokoknak ezen szaporodäsi k6pessegeböl magyaräz- 
hatö meg, hogy a tokok gyakran sokkal kisebbek, 
mint a Gregarinak maguk.? Ily közös kocsonyäs ällo- 
mänyba ägyazott Gregarina-tokokat Mac Inrost is 
eszlelt a Borlasia octoculatäban.® 
Spöräk kepzesere a tokok tartalma eg6szen soha- 
sem hasznältatik fel ; a durvän szemeesk6zett plasmä- 
nak egy resze ällandöan nem vesz reszt a spörakep- 
zödesben s kisebb-nagyobb tömegekben visszamarad. 
Magokröl a spöräknak fejlödsseröl Srem-nak s 
Lieserkünn-nek regebbi, de különösen ScHNEIDER- 
nek €s Bürschui-nek üjabb vizsgälatai utän a követ- 
kezöket tudjuk. 
Mindenekelött igen fontos tudnunk, hogy a be- 
ı1.m381. 
a2 7:2 mür 396. 
® On the Gregariniform Parasite of Borlasia. Transact. 
of the roy. mieroscop. Soc. of. London, 1867. V. ö. Van 
BENEDEN id. m. id. p. 
tokozott Gregarinanak, vagy az egybekelt pärnak 
magjai minö vältozäson mennek ät. Erre nezve esu- 
pan Bürscaui-nek töredekes &szleletei ällanak ren- 
delkezesünkre. A nevezett büvär a Gregarina poly- 
morpha egybekelt pärjainak igen fiatal tokjaban 
mindket egyen magjät tetemesen megkisebbedettnek, 
a magburkot szerfelett fmomnak s a magok ällomä- 
nyat egynemüen, finoman szemecsk6zettnek talälta; a 
közönseges magvak igen tekintölyes magocskäjänak 
nyoma sem volt többe.! Usyanö egy valamivel idö- 
sebb tok tartalmanak szemeesketlen keregretegeben, 
mely egyes spöräkra meg nem volt elkülönülve, 
igen nagyszäamüu aprö magokat talält, melyek nehe- 
zen kepzödhettek külön a keregrötegben, hanem 
sokkal valöszinübben az egygy& olvadt pärok magjai- 
böl szarmaztak. A betokozödott Gregarinak magjära 
vonatkozö ezen hezagos adatoknal tökeletesebben is- 
merjük, különösen ScHNEIDER es Bürschuı vizsgäla- 
tai utän, a spörak fejlödeset, mely az eg6sz felületen 
egyidejüleg megindulö sarjadzäsi folyamatnak lätszik. 
A legfiatalabb spörak egy-egy magot tartalmazo, — 
csaknem egeszen szemecsk6tlen, ätläatszo, burok nelküli 
hengeres hämsejtekhez hasonlitanak, melyek a tokok 
durvaszemecskejü tartalmät egeszen oly mödon kerge- 
zik be, mint a rovarok blastoderma-sejtjei a taplalo- 
szeket. Ältaläban veve az egösz sporak&pzödes, bele- 
ertve azon töredekes adatokat is, melyeket a betoko- 
zott egyenek magjäröl tudunk, mint az elöadottak- 
böl lathato, 
blastodermajanak fejlödesere. 
igen elenken emlekeztet a rovarok 
A fejlödesnek ezen 
korai szakän levö spöräk rövid idö mulva behüzöd- 
nak a felületes r&etegböl a tömlö tartalmanak belse- 
jebe s itt erik el teljes kifejlödesüket. A burok nelküli 
aprö sejtek ältalaban orsöalakot vältanak s a Navicu- 
läkhoz valö hasonlatossägukat kiegesziti az, hogy felü- 
letükön kemeny, kovasavat azonban nem tartalmazo, 
hej välik ki. A spöräk plasmaja keves szemecsket tar- 
talmaz, melyek rendesen egyoldalulag vannak el- 
rendezve; a spöra magja, melyet mind ScHNEIDER- 
nek, mind pedig Bürschuı-nek sikerült kimutatni, 
kisse közepponton kivül foglal helyet, gömbölyüded 
alaku, j6l kivehetö härtyatöl burkolt s egeszen meg- 
egyezik az ü. n. elsödleges mag szerkezetevel. 
A Gregarinäk egy reszenel sajätsägos spörajara- 
tok fejlödnek ki, melyeket mär Sreın is ismert, 
SCHNEIDER €8 BürschLı pedig reszletesebben tanul- 
mänyozott. Ezen spörajaratok a tokok retegzett belsö 
ı Id. m. 391. 
