133 
burkäböl kiindulö csövek, melyek kezdetben a felü- 
letröl a tok belsejebe vezetnek, a teljesen kifejlödött 
sporäkat tartalmazö tokokböl ellenben kifele fordul- 
tak, äthatoljäk a burkokat s a sporak kivezetesere 
szolgälnak. A Gregarinäk mäs reszenel hianyzanak 
a spörajaratok s ezeknel a tok szetrepedese utjan szö- 
rodnak szet a sporak. A tokok szetrepesztesenel valo- 
szinuleg szerepet jatszanak azon szemecskes plasma- 
rögök, melyek sporakepzesre nem hasznältattak fel. 
A Stylorhynchusok tokja, SCHNEIDER szerint, valösägos 
robbanö keszülekkel van ellätva; a spörakepzesre fel 
nem hasznält szemecsk6s plasmäbol kepzödö gömb ez, 
mely a spöräktöl körülveve, atok közepen foglal helyet, 
lassankinthölyaggaduzzadsegyrenagyobbraduzzadva, 
mintegy növekedve, a tokot vegre szetrobbantja.! 
Mis azon teny, hogy a navicellak a Gregarinak- 
nak esakugyan sporäi, ismereteink jelen älläasan többe 
ketsegbe nem vonhatö, addig a Gregarinäknak spö- 
raikböl valö kifejlödese meg mai nap sem tekinthet6 
teljesen tisztazottnak. 
Mindenek elött ki kell emelnünk, hogy a Hente, 
Bruch, Leyvıe, Diesing ? es masoktöl több-kevesebb 
hatärozottsaggal allıtott azon felfogast, hogy a Gre- 
garinäk a Nematödoknak, nevezetesen Filariäknak 
(Bruch, Leypie), vagy pedig Echinorhynehusoknak 
(Dissing) fejlödeskörebe tartoznänak, egyetlen eszlelet 
sem erösitette meg; ezen hipotezis veglegesen meg- 
.ezäfoltnak tekinthetö s valösagos anachronizmus, 
ha ScumarpA-nak közkezen forgö kezikönyveben me&g 
mindig a Nematödok között talaljuk a Gregarinäkat.® 
StEın-nak a Gregarina Blattarum fejlödesere vo- 
natkozo e&szleletei azt latszanak bizonyıtani, hogy a 
Gregarinäak mär teljesen kifejlödve bujnak ki a spö- 
rakböl. Stein 14 napon ät koplaltatott esötänyokban, 
melyek navicella-tokokat tartalmazö sajat belsarukat 
felfaltäk, — mit a nyelöcsöben talalt tokok jelenlete 
minden ketseg föle emelt, — a spöräknäl alig nagyobb, 
esupän }/ı5o”’ nagysägu, de mär egeszen a Gr. Blatta- 
rum szervezetevel birö Gregarinakat talält, melyek 
nyilvan a spörakböl bujtak ki. Ugyanilyen paränyi 
Gregarinakat sikerült Bürscauı-nek is etetesi kiser- 
letek utjan a csötanyokban nevelni.° Hosy azonban 
ezen paränyi Gregarinäk, melyek nagysaguk utan 
! Sur un appareil de dissemination de Gregarina et 
Stylorhynchus. CR. T. 80. (1875) 432. 
2 Sietzungsber. d. kais. Akad. Bd. 48, Wien (1863) 204. 
® Zoologie I. Bd. Wien. (1871) 314. 
“ Id. mü 219. 
» Id. mü 400. 
| itelve, esak rövid idö elött hagyhattäk el a spöräkat, 
csakugyan a belsärral kiuritett s az utan megevett 
spörakböl fejlödtek-e ki, s mily alakban hagytak el a 
spöräkat, erre nezve SrEın es BürscHLi vizsgäalatai nem 
adnak felvilägositäst; az utöbbi buvarnak, valamınt 
SCHNEIDER-nek €s Van BEnzpen-nek alabb közlend6 
eszleletei utan ıtelve azonban meltän feltehetjük, 
hogy a spörakböl kibujö Gregarinak meg nem birnak 
az ezen veglenyekre jellemzö szervezettel. 
LieBerkünn, föleg a földi gilisztaban 616 Monoey- 
stisek tanulmanyozäsara tamaszkodva, a Gregarinäk- 
nak spörakböl valö fejlödeset következöleg adja el6. 
A sporäk kemeny heja egy idei pihenes utäan atrofi- 
zalödık, vegre egeszen elenyeszik, a spöraknak tar- 
talma pedig, mely elöbb 4—8, vagy meg több reszre 
oszlott, azutän pedig ismet egyetlen gömbbe egye- 
sült, a tok megpukkantäval egy-egy paranyi Amoeba 
alakjäban szabadul ki. Ezen paränyi Amoebäk azutan 
lassankint Gregarinäkkä szervezödnek, s az Amoebäak 
es Gregarinäk között a legszebb atmeneti alakok 6sz- 
lelhetök. Igen valöszinü, hogy LisBErküun, ki mint 
emlitök, vizsgälatait a Lumbrieusokban elö Monocy- 
stiseken vegezte, azon tevedesbe esett, hogy a földi 
giliszta testüri folyadekaban uszö amoeboid versejte- 
ket tartotta a spöräkböl kibujt fatal Gregarina-nem- 
zedeknek. ScHnEiDEr-nek vizsgalatai szerint ugyanis, 
melyeknek helyesseget BürschLı mindenben meg- 
erösiti, a Monocystis spöräinak tartalma nem egyet- 
len Amoeba alakjaban szabadul ki, hanem feloszlik 
4—8 vilagos sarlöalaku fiöksejtre, melyeknek mind- 
egyike egy-egy halvany, finoman szemeeskezett magot 
rejt közepeben, s melyek meglehetös szabälyosan del- 
körösen vannak elhelyezve s a spöra szemecskes plas- 
mäjänak azon maradekät, mely a sarlöalakü sejtek 
kepzödesere nem hasznältatott fel (mucleus de reli- ‘ 
quat, ScHNEIDER) körülfoglaljak. Igen valöszinü, hogy 
a sarloalaküu sejtek, miutän a spora szetrepedt höjat 
elhagytäk, vagy közvetetlenül, vagy pedig, ügy mint 
az alabb tärgyalandö Coccidiumok, amoebaszerü älla- 
poton ätmenve, valtoznak Gregarinakkä. ScHNEIDER 
a Monocystiseken kivül szämos mäs Gregarinanak 
spöräiban 6szlelte a sarlöalaküu sejtek kepzödeset, 
mäsoknäl ellenben soha sem; ez utöbbiaknäl a fejlö- 
des valöszinüleg azon menetet követi, melyet Van 
BEnepen Eopviro vizsgälatai utän a Gregarina gigan- 
tearöl ismerünk. 
A nevezett büvar! a Hommarus beleben &lö s 
! Id. mü. 
