u 
135 
moknak, hanem az utöbbiaknak fejlödeseröl s szapo- 
rodäsäröl is, — a mennyiben ez egyaltaläban isme- 
retes, — röviden megemlekezni. 
A Coccidiumok,‘ kifejlett ällapotban , reszint 
gerinezeseknek (ember, majom, denever, vakond, 
kutya, borju, juh, häzinyuül, eger, patkany, tyuk, 
vereb, beka, halak), reszint gerinezteleneknek (Helıx, 
kephnalopodok, Litholius forficatus) bizonyos sejtjei- 
ben, lessyakrabban a belesatornäanak s az epejara- 
toknak hämsejtjeiben, vagy bizonyos mirigysejtek- 
ben tanyaznak, a gazdasejtet, mely rendesen cesak 
egy elösdit tartalmaz, esaknem egeszen kitöltve s 
elsorvasztva; minthogy pedig rendesen tömentelen 
mennyisegben fertöztetik meg a gazdaällatot, ha- 
läalra vezetö köros folyamatokat, gyakran egesz epide- 
miaäkat idezhetnek elö, mint ezt különösen Eımer-nek 
vizsgalatai bizonyitjäk. A häzinyul majaban gyak- 
ran terjedelmes gumökat kepezö Coceidium-feszkeket 
több büvar gümököros, vagy räkos elfajuläsnak, vagy 
mäs pathologiai kepzödmenyeknek tartotta.? A teljes 
nagysägokat elert Coceidiumok gomba-, vagy tojäs- 
alaku sejtek, melyek a Gregarinäkeval megegyezö 
durvan szemecskezett plasmäjokban nagy, vilagos hö- 
lyagoeskaalakü magot tartalmaznak. Szaporodäsra k&- 
szülve, finom külsö burkon belül kemeny hejat, tokot, 
välasztanak ki, mely egyik vegen többnyire mikropy- 
leszerü nyılastöl van ättörve; maga a plasmatest 
a toktöl többe-kevesbb& visszahuzödik s a Coceidiu- 
mok fejlödesöknek ezen szakän egeszen petekhez 
hasonlitanak s elösdi fergek peteivel sokszor össze 
is tevesztettek. A betokozott Coccidiumok plasmäja 
vagy magäban a gazdaällatban, vagy rövidebb-hosz- 
szabb pihenes utän a szabadban (nedves földben) 
4 vagy több reszre oszlik, melyeknek mindesyikeböl 
egy-egy sarloalaku sejt fejlödik, melyek egeszen meg- 
egyeznek a Gregarinäk pseudonavicelläiban fejlödött 
sarlöalakü sejtekkel, s BürschHLı vizsgälatai szerint, 
finoman szemecskezett plasmäjokban hölyagocska- 
! Kross, Ueber Parasiten in der Niere von Helix. Abh. 
d. Senekenberg. Naturf. Gesellsch. I. (1855) 189. Id. LEUCKART 
id. m. — Eimer Ueber die ei- und kugelförmigen Psorosper- 
mien der Wirbelthiere. Würzburg, 1870. — SCHNEIDER, 
Note sur la psorospermie du poulpe; es: Ncte sur les rap- 
portes des psorospermies oviformes aux veritables Gröga- 
rines. Arch. Zoolog. exper. T. IV. LEUCKART, Bericht. AN. 
49. (1876) II, 598. — Zürn, Die kugel- und eiförmigen 
Psorospermien als Ursache von Krankheiten bei Hausthie- 
ren. Leipzig, 1878. — LEUCKART id. mü. — Bürscauı, Kleine 
Beiträge zur Kenntniss der Gregarinen. ZWZ. 35. 405. 
2 V. ö. LEUCKART id. mü. 256. 
alaküu magot rejtenek. A tokokböl kiszabadult sarlö- 
alaku sejtek eleg elenken mozognak ; majd esymas fele 
hajlik ket vegük, majd meenyulnak, s BürsckLi szerint, 
legtalalöbban a mäszö Euglenäkeval összehasonlit- 
hatö mozdulatokat vegeznek; de uszni is kepesek, 
meg pedis meglehetös syorsasäggal; Eımer szerint 
vegre Amoeba szerü allabakat is tolhatnak ki s ily 
alakban szintelen ver- es genysejtekkel könnyen 
összeteveszthetök. Ezen aprö sejtek vegre bevando- 
rolnak ismet a megfelelö gazdasejtbe, melyben Cocei- 
diumokkä fejlödnek. 
Azü.n. Hal-psorospermiumok, helyesebben Hal- 
psorospermium-tokok,' vagy, mint BürscHLı az igen 
különböz6ö ertelemben hasznält psorospermium kifeje- 
zes kikerülese vegett nevezi, a Myxosporidiumok, majd 
sömbölyüuded, majd tömlö, vagy kolbaszalaku mikro- 
szköpi, vagy 1—3 mm.-nyi nagysägot elerö plasma- 
tömegek, melyek edesvizi es tengeri halak küulönbözö 
szerveiben igen nagy elterjedösben &elödnek s majd a 
különböz6 szövetekbe vannak befeszkelve, majd ismet 
a szervek belsö üreinek felületen tanyaznak. Leg- 
syakoriabbak a halak epe- es hüugyhölyagaban > a 
kopoltyu lemezkek allomänyaban. A halakon kıvül 
LIEBERRÜHN meg a bekäk vesejeben is tömenytelen 
mennyisegben talälta. 
A Myxosporidiumok plasmaja majd elesen el van 
különölve ekto- es entoplasmära, majd ismet csak 
szerfelett gyengen van rajtok ezen elkülönödes kifej- 
lödve. Az ektoplasmät szemeesketlen, neha finom su- 
garas sävolyzat, mäskor sajatsagos vilägos hälözat 
järja at, az entoplasmätpedig kisebb-nagyobb zsirfenyti 
rögöcskektöl szemecskezett s vagy szintelen, vagy bar- 
näs, vagy särgasvörös festöanyagtol szinezett. Ezen 
festöanyag a Myxosporidiumnak nyilvän nem sajät 
termeke, hanem a környezetböl vetetett fel. Az epe- 
hölyagban elö Myxosporidiumok legalabb epeszintiek, 
a csuka husyhölyagät többnyire összefügg6 nyalkas 
retegben bevonö Myxosporidiumok särgäsvörös szi- 
nüek, s ezen szın okvetetlenüla gazdaällat veretöl szar- 
mazik, BürscHLı legalabb hamatoidin-kristalyokat 
mutatott ki a csuka Myxosporidiumainak entoplas- 
mäjaban. Ugyancesak Bürscaui azt is kimutatta, hogy 
! MÜLLER J. Ueber eine eigenthümliche parasitische 
Bildung mit speeifisch organisirten Samenkörperchen. AAP. 
(1841) 477. — LEYDIG &s LIEBERKÜHN id. ärt. — BALBIANT, 
CR. T. 57. 157. — GABRIEL, Berichte der schles. Gesellsch 
f. d. J. 1879 p. 36. BürscaLı ut. id. — SCHNEIDER id. mü. — 
Bürscauı, Beiträge zur Kenntniss der Fischpsorospermien. 
ZWZ. 35. (1881) 629. 
