136 
valamennyi Myxosporidium entoplasmäja igen nagy- 
mennyisegü aprö magot tartalmaz, mely a többi 
buvärok fieyelmet egeszen elkerülte: a fatöl, mint 
BürschLı mondja, nem lättäk az erdöt. Ezen sajät- 
sägos plasmodiumok amoebaszerti alakvältozasokra 
is k6pesek; az entoplasma neha oly boholyszerü nyul- 
vanyokat tol ki, mint nemely Amebak testök hätsö, 
azaz a haladasi iranynyal ellenkezö vegen, mäskor 
finom merev szörszerli vagy rövid, agancesszerüleg 
eläagazö nyulvanyok nyomulnak ki az egesz test felü- 
leten. A szabad felületeken €elö Myxosporidiumok 
buroktalanok, a halak kopoltyulemezeiben feszkelök- 
nek felületen ellenben BürschLı meglehetös vastag 
körülburkolö reteget talält, mely szemecskes allomä&- 
nyaban igen nagyszamü magvakat tartalmaz, s talan 
nem magähoz a Myxosporidiumhoz tartozik, hanem 
a gazdaällat környezö kötöszöveteböl valt ki. 
A Myxosporidiumok spöräi kisebb-nagyobb szam- 
mal az entoplasmaban kepzödnek; spöräkat igen 
különböz6 nagysagu Myxosporidiumok tartalmaznak, 
söt sporak nelküli plasmodiumokat esak ritkan lehet 
talalni. A kifejlödött sporak tojäsdadok, vagy orsöala- 
kuak, egyik vegük gyakran farkszerü nyulvanyba 
csap ät, kemeny hejjal boritottak, mely, mint a Dia- 
tomeäk pänczela, gyakran ket egyenlö felböl van ösz- | 
szeteve ; ezen hej vagy egyik sarkan, vagy mindkettön 
szlik nyilässal van ättörve. A spörak tartalma szemecs- 
kes plasmaböl all, melyben Bürscauı nagy vilägos 
magot mutatott ki; a spöraknak igen jellemz6 reszeit 
kepezik az ü. n. saroktestek vagy saroktokok ( Polkör- 
perchen, Polkapseln), melyek a regibb buvärok figyel- 
möt sem kerültek ugyan ki, finomabb szerkezetüket 
azonban esak az ujabb büuvärok, különösen BaLstanr, 
SCHNEIDER 68 Bürschuı mutattäk ki. Ezen saroktestek, 
— melyek rendesen kettesevel fordulnak elö egy-esy 
spöräban, meg pedig vagy mindkettöaspöraugyanazon 
vegen, vagy a ket ellenkezö sarkon, — többszörös 
pörgejäratban esavarodott, finom, hosszu fonalat rej- 
tenek, s teljesen megegyezni latszanak a Zoophytek 
csalantokjainak szerkezetevel, mely megegyezest meg 
kiegesziti az, hogy a fonalak bizonyos körülmenyek 
között a spöratokok nyilasan keresztül kilöveltetnek. 
Hogy mire valök ezen sajätsägos esaläntokszerü 
kepzödmenyek, ez idö szerint egeszen ismeretlen ; 
Bausranı azon felfogäsa, hogy a kryptogamok anthe- 
rozoidjainak megfelelö termekenyitö elemek, semmi 
eszleleti tenyre sem tämaszkodik s mint ilyen el nem 
fogadhatö, — talan parittyakeszüleknek felelnek mes, 
mely a spörak szetszörasanal szerepel, — felteve ter- 
meszetesen, hogy a spöräknak tekintett kepzödme- 
nyek esakugyan spöräknak felelnek meg. 
Hogy a spörak a plasmatest belsejeben kepzödnek, 
azt märaregibb büvärok is tudtak, azonban BürschLı 
vizsgälatai n&mi feleletet adnak arra, hogy mily 
mödon megy veghez a spöräk kifejlödese. Bürscauı 
a csuka azon Myxosporidiumainak belsejeben, melyek 
kifejlödött spöorakat meg nem tartalmaztak, nagyszamu 
halyäny, kevesse szemeeskezett plasmagömböcskeket 
talalt, melyeknek mindesyike legaläbb is hat, n&ha 
mes több vilagos magot tartalmazott. Ezen gömbök 
nyilvan oly mödon kepzödtek, hogy az anyaplasma- 
nak egyes tömegei magukat körülzarö gömbökke 
különöltek. A spöräk mindig hat magot tartalmazö 
gömbökböl kepzödnek, melyeknek felületen finom 
burok välik ki, mig a plasmatömeg ket felre oszlik, 
melyeknek mindegyike 3—3 magot tartalmaz. Ezen 
harom magot tartalmazö gömbök egy-egy spörava 
' alakulnak:: testük megnyulik, a spöräk jellemzö alak- 
jät veszi föl, vegre höjat valaszt ki felületen. Az egyik 
mag megmarad s a spöra magjävä lesz, mig a mäsik 
kettö, mely a saroktestek helyet foglalja el, esakhamar 
ismet eleny6szik, hogy helyükbe a saroktestek l&pje- 
nek ; ezek azonban nem a magokböl, hanem az ezek 
mellett korän megjelenö kis fenyes gömbböl kep- 
zödnek. . 
A Myxosporidiumoknak spöraikböl valö kifejlö- 
dese egeszen ismeretlen. LIEBERKÜHN ugyan a beka 
vesejeben teny&szö Myxosporidiumokröl azt allıtja, 
hogy kette repedt spöräikat egy-egy aprö Amoeba 
hagyja el, mely lassankint Myxosporidiummä növe- 
kedik ; ezen &szlelet helyesseget azonban üjabb buvä- 
latok nem erösitettek meg, s ismereteink jelenlegi 
allasan meg annak lehetösege sines kizarva, hogy az 
ältalänosan spöräknak tartott sajätsagos tokok volta- 
kepen semmi viszonyban sem ällanak a Myxospori- 
diumok szaporodasaval. 
Az u. n. Miescher-fele tömlök ( Psorospermium- 
tömlök), vagy Rammev-fele testek,' melyek, miutän 
Mizscher 1843-ban a häzieger izmaiban felfedezte,? 
ı V. ö. Manz, Beitrag zur Kenntniss der MırscHer’schen 
Schläuche. AMA. III. (1867) 345. — LeuckaArt, Die Parasi- 
ten ete. II. Aufl. 1 Bd. (1879) 251. — Baranskı, Oester- 
reichische Virteljahresschr. f. Veterinaerkunde 51 Bd. II. Aufl. 
Id. SzentkırAuyr ältal.e — SZENTKIRÄLYI Äxos, A MiscHER- 
fele tömlök. Kolozsvärtt. 1880. 
? Bericht über die Verhandlungen der Naturforsch. 
Gesellsch. zu Basel (1843) 143. V. ö. Histologische Mitthei- 
lungen. ZWZ. V. (1853) 189, &s Zusatz von Prof. SıeBoLp 
U.20.5p8 199: 
